Справа № 160/19991/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Губиниської селищної ради, у якій позивач просить:
1. визнати протиправним та скасувати:
- пункт 7 Рішення Губиниської селищної ради Новомосковського (після перейменування Самарівського) району Дніпропетровської області № 32-24/VІІІ від 16.06.2023р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок»;
- пункт 12 Рішення Губиниської селищної ради Новомосковського (після перейменування Самарівського) району Дніпропетровської області № 8-25/VІІІ від 04.07.2023р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок».
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він, як суб`єкт підприємницької діяльності має укладені з Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області два договори оренди землі, що розташовані на території Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області.
Позивач зазначає, що випадково дізнався про факт ухвалення відповідачем рішень, якими визначена нова нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, наданих в оренду за межами населених пунктів територіальної громади.
Тобто, затверджуючи спірну нормативну грошову оцінку орендованої позивачем земельної ділянки площею 5,5 га відповідач завищив її в порівняні з визначеною за Методикою (1147) в понад 2,4 рази, що, на думку позивача, є підставою для визнання спірних підпункту та пункту рішення протиправними та їх скасування.
Крім того, позивач посилається на те, що розробником технічної документації безпідставно змінено цільове призначення орендованої позивачем земельної ділянки без погодження з ним, тому вважає визнання спірних підпунктів та пунктів рішення протиправними та необхідності їх скасуванню.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки бралися із Державного земельного кадастру, що виключають порушення законодавства, на яке посилається позивач, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , як суб`єкт підприємницької діяльності, уклав з Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області два договори оренди землі, що розташовані на території Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, а саме:
Відповідно до п. 3. Договору - 1 на момент його укладення нормативно - грошова оцінка була відсутня.
Згідно з п. 6. Договору строк оренди становить 49 років. У випадку зацікавленості орендаря у продовженні строку оренди він повинен не пізніше як за 30 днів повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його.
Відповідно до п. 12 Договору-1 орендовану земельну ділянку віднесено до категорії промисловості Відповідно до 14 Договору-1 передача земельної ділянки в оренду здійснюється зі складанням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду.
Підставою для надання в оренду земельної ділянки є розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації за № 250-р-09 від 16.02.2009 року.
Згідно з п. 3. Договору -2 на момент його укладення нормативно - грошова оцінка була відсутня.
Відповідно до п. 6 Договору-2 строк оренди становить 49 років. У випадку зацікавленості орендаря у продовженні строку оренди він повинен не пізніше як за 30 днів повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його.
Згідно з п. 12 Договору-2 орендовану земельну ділянку віднесено до категорії земель комерційного використання.
Відповідно до 14 Договору-1 передача земельної ділянки в оренду здійснюється зі складанням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду.
Підставою для надання в оренду земельної ділянки є розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації за № 250-р-09 від 16.02.2009 року.
В подальшому в Державний реєстр речових прав було внесено відомості про право оренди земельної ділянки ОСОБА_1 , про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав № 331648676 від 09.05.2023.
Вказані земельні ділянки зазначені в пунктах 25 та 26 Додатку 1 до рішення № 40- 22/VIII від 21.04.2023 «Перелік земельних ділянок для проведення нормативної грошової оцінки».
Розроблені технічні документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки були розглянуті та затверджені Губиниською селищною радою рішеннями:
На думку позивача, при здійсненні розрахунку нормативної грошової оцінки розробником технічної документації застосовано неправильне цільове призначення і що ніби цільове призначення змінили без узгодження з орендарем, з чим ми не погоджуємося, тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998 (далі - Закон №161-XIV) визначено, що відносини, пов`язані з орендною землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 21 Закону №161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Положеннями частини п`ятої статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно з частинами 3, 5 статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.
Закон України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (далі - Закон №1378-IV) визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.
За приписами частини 1 статті 1 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.
Відповідно до статті 2 Закону № 1378-IV правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.
Статтею 5 Закону № 1378-IV передбачено, зокрема, залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види:
бонітування ґрунтів;
грошова оцінка земельних ділянок.
Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Частиною першою статті 13 Закону № 1378-IV передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до статті 15 Закону № 1378-IV підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено приписами статті 18 Закону № 1378-IV.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:
розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;
розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.
За результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частини перша та друга статті 20 Закону України Про оцінку землі).
Відповідно до статті 15 цього ж Закону підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Статтею 23 зазначеного Закону передбачено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою, а земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної та картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, є Держгеокадастр (постанова Кабінету міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру»).
Згідно з підпунктами 27 та 36 пункту 4 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, і видає, зокрема, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.
Таким чином, у правовідносинах, пов`язаних з оцінкою земель та земельних ділянок, Держгеокадастр і його територіальні органи здійснюють публічно-владні управлінські функції.
Рішення рад щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Зокрема, у цьому пункті зазначено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 804/7823/14, від 30.10.2018 у справі № 804/2111/14.

Методологічні засади проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка застосовується у випадках, визначених Законом України Про оцінку земель встановлює Методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 (далі Методика №1147).

Відповідно до пункту 3 Методики №1147 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (Цн) визначається за такою формулою:

Цн = Пд х Нрд х Км1 х Км2 х Км3 х Км4 х Кцп х Кмц х Кні, де:

Пд - площа земельної ділянки, квадратних метрів;

Нрд - норматив капіталізованого рентного доходу за одиницю площі згідно з додатком 1;

Км1 - коефіцієнт, який враховує розташування території територіальної громади в межах зони впливу великих міст;

Км2 - коефіцієнт, який враховує курортно-рекреаційне значення населених пунктів;

Км3 - коефіцієнт, який враховує розташування території територіальної громади в межах зон радіаційного забруднення;

Км4 - коефіцієнт, який характеризує зональні фактори місця розташування земельної ділянки;

Кцп - коефіцієнт, який враховує цільове призначення земельної ділянки відповідно до відомостей Державного земельного кадастру;

Кмц - коефіцієнт, який враховує особливості використання земельної ділянки в межах категорії земель за основним цільовим призначенням;

Кні - добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період від затвердження нормативу капіталізованого рентного доходу до дати проведення оцінки.

Площа (Пд) та цільове призначення земельної ділянки використовуються на підставі відомостей Державного земельного кадастру. У разі відсутності відомостей про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та/або Державному реєстрі земель площею та цільовим призначенням земельної ділянки вважаються дані згідно з документацією із землеустрою, на підставі якої здійснювалося формування цієї земельної ділянки, або документом, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

Чисельність населення населених пунктів та територіальних громад використовується відповідно до відомостей про чисельність наявного населення за даними (довідниками) Держстату станом на 1 січня року, що передує року проведення оцінки. (п. 4 Методики №1147).

Пунктом 19 Методики №1147 зокрема передбачено, що за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Датою нормативної грошової оцінки земельної ділянки є дата, зазначена в технічній документації.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок включає: рішення про проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок; завдання на виконання робіт; пояснювальну записку, що містить відомості про місце розташування території територіальної громади, чисельність населення територіальної громади, її адміністративного центру та інших населених пунктів, обґрунтування оціночного зонування території територіальної громади та визначення коефіцієнта, який характеризує зональні фактори місця розташування земельної ділянки (Км4); відомості про величину нормативів капіталізованого рентного доходу; схему оціночних районів; таблицю із зазначенням для кожного оціночного району коефіцієнта, який враховує розташування території територіальної громади в межах зони впливу великих міст (Км1), коефіцієнта, який враховує курортно-рекреаційне значення населених пунктів (Км2), коефіцієнта, який враховує розташування території територіальної громади в межах зон радіаційного забруднення (Км3), коефіцієнта, який характеризує зональні фактори місця розташування земельної ділянки (Км4); схему природно-сільськогосподарських районів на територію територіальної громади; картограму агровиробничих груп ґрунтів на територію територіальної громади; таблицю із зазначенням переліку агровиробничих груп ґрунтів та їх балів бонітету за сільськогосподарськими угіддями; таблицю із зазначенням коефіцієнтів, які враховують цільове призначення земельної ділянки (Кцп); таблицю із зазначенням коефіцієнтів, які враховують особливості використання земельної ділянки в межах категорії земель за основним цільовим призначенням (Кмц); розрахунок добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період від затвердження нормативу капіталізованого рентного доходу до дати проведення оцінки (Кні).

Відповідно коефіцієнт, який враховує цільове призначення земельної ділянки відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, залежить від виду цільового призначення. Такі відомості мають бути отримані з Державного земельного кадастру, а не з інших джерел інформації.

Стаття 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановила, що Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Таким органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Відповідно до відомостей ДЗК, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:055:0009 є: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком, що зазначено у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 05.08.2025, що отриманий на запит Губиниської селищної ради

Відповідно до відомостей ДЗК, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:055:0010 є: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що зазначено у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 05.08.2025, що отриманий на запит Губиниської селищної ради.

Такі ж вид цільового призначення застосовані при здійсненні розрахунку нормативної грошової оцінки.

Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки спірних земельнихділянок в оскаржуваному рішенні розраховано на підставі вихідних даних, які відповідають вимогам пункту 4 Методики № 1147.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування пункту 7 Рішення Губиниської селищної ради Новомосковського (після перейменування Самарівського) району Дніпропетровської області № 32-24/VІІІ від 16.06.2023р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок» та пункту 12 Рішення Губиниської селищної ради Новомосковського (після перейменування Самарівського) району Дніпропетровської області № 8-25/VІІІ від 04.07.2023р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок», оскільки підстави на які посилається позивач не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення № 32-24/VIII від 16.06.2023 року та № 8-25/VIII від 04.07.2023 року, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач у відповідності до норм законодавства не вказав суду інших підстав для скасування рішень відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Губиниської селищної ради (вул. Шевченка, будинок, 16 селище Губиниха, Самарівський р-н, Дніпропетровська обл., 51250, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук