Справа № 240/20599/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/20599/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В.,

представника позивача Войцешука В.В., представника відповідача Ваховського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Позивач 21.08.2025 звернувся до суду з позовом, який ним був уточнений (т.1 а.с.106-112) і в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2025 № 134 в частині, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

В обґрунтування позову зазначає, що "наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.05.2025 року, Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА». Це рішення прийнято командиром на свій розсуд, не дослідивши та не зважаючи на відсутність будь-яких доказів, адже адміністративного протоколу, по якому суд міг би прийняти рішення складено не було, а також за результатами службового розслідування матеріали не були передані до відповідного правоохоронного органу, який уповноважений розслідувати даний злочин. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, у зв`язку з відсутністю будь-яких ознак вчинення правопорушення"; "в акті проведення службового розслідування від 12 квітня 2015 року міститься інформація лише про те, що солдат ОСОБА_1 повернувся до військової частини 14.03.2025 року. На мобільний телефон Позивача ніхто не телефонував та про його місцезнаходження не цікавився. Обставини залишення місця відвідування лікувального закладу (такі як відсутність місця проживання, харчування, а також фінансового забезпечення у вигляді заробітної плати, за минулий місяць) - не з`ясовані та в акті від 12 квітня 2025 року не відображені"; не з`ясування обставин і причин, за яких Позивач на думку Відповідача залишив військову частину, а також відсутність доказів, які б це підтверджували, свідчить про відсутність підстав для висновку про самовільне залишення цим військовослужбовцем військової частини.

На виконання ухвали суду від 27.08.2025 про залишення позовної заяви без руху позивачем подана заява про поновлення строків звернення до суду ( т.1 а.с.102-105).

Ухвалою від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; заяву позивача про поновлення строків звернення до суду розглянути під час розгляду справи по суті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.121-126), в якому просить позов залишити без розгляду та в задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 06.05.2025 № 166-ОД солдату ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; з 27.01.2025 по 03.03.2025 позивач проходив медичний огляд (військово-лікарську комісію) в НВМКЦ «ГВКГ» з метою визначення придатності до проходження військової служби за направленням, виданим військовою частиною НОМЕР_1 ; в результаті проходження огляду позивачу було видано довідку № 4242 від 03.03.2025; в розташування військової частини НОМЕР_1 позивач повернувся 13.03.2025, що підтверджується позивачем у позовній заяві та встановлено в матеріалах службового розслідування; позивач був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 з 03.03.2025 по 13.03.2025 без поважних причин і за даним фактом, та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №182-АГД від 15.03.2025 «Про призначення службового розслідування» було проведене службове розслідування; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №166-ОД від 06.05.2025 «Про результати службового розслідування» солдату ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; спірний наказ наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2025 №134 не містить відомостей про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і розпорядча його частина містить лише пункт про виключення зі списків о/с військової частини НОМЕР_1 позивача, а також виплату усіх належних йому сум при звільненні; з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №166-ОД від 06.05.2025 позивача було ознайомлено 06.05.2025.

Позивач подав відповідь на відзив (т.1 а.с.138-140), в якому зазначає, що "не витримують критики перевіркою й твердження Відповідача щодо правомочності суб`єкта, що видав оскаржуваний наказ" - такі твердження Відповідача спростовуються й відсутністю відповідних записів у військовому квитку Позивача; позивач 23.01.2025 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду у військову частину НОМЕР_2 ; "відповідач стверджує, що Позивач був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 з 03.03.2025 по 13.03.2025 без поважних причин (які, втім, і не досліджувалися жодним чином), але очевидним є те, що Позивач не перебував у правовому зв`язку з військовою частиною НОМЕР_1 , якщо з 23.01.2025 солдат ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду здав та призначений на посаду солдата резерву 38 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (т. 1 а.с.148), в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.05.2025 № 166-ОД.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с 152-157), в яких просить позов залишити без розгляду та вказує, що з 23.01.2025 солдат ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду здав та призначений на посаду солдата резерву 38 запасної роти військової частини НОМЕР_2 ; відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовці вважаються такими, що прибули для проходження служби, з моменту фактичного прибуття та зарахування до списків особового складу, яке здійснюється на підставі наказу командира відповідної військової частини; оскільки, військова частина НОМЕР_2 не зарахувала солдата ОСОБА_1 до списків особового складу, процедура зміни місця служби солдата ОСОБА_1 була незавершеною, в результаті чого, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.01.2025 №27, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 прикомандирований і зарахований на продовольче забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ; таким чином, починаючи з 26.01.2025 солдат ОСОБА_1 перебував у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 ; викликає здивування посилання Позивача на відсутність правового зв`язку з військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки, 27.01.2025 військовою частиною НОМЕР_1 Позивачу було видане направлення на проходження військово-лікарської комісії, відповідно до якого Позивач вибув з в/ч НОМЕР_1 до НВМКЦ «ГВКГ» та і зобов`язувався прибути назад.

Суд 08.10.202 ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (т.1 а.с.164).

Під час підготовчого провадження, яке було закрито 12.12.2026 (т.2 а.с.40-42):

- суд прийняв до провадження уточнені позовні вимоги про визнання визнати протиправним та скасування наказу наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.05.2025 № 166-ОД та витребував у відповідача спірний наказ і матеріали службового розслідування на підставі якого прийнятий цей наказ;

- відповідач подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.227-235)

- позивач подав відповідь на відзив (т.2 а.с.30-34).

В судовому засіданні:

- представник позивача позов підтримали та просив його задовольнити, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 , із списків якої позивач був виключений з 23.01.2025, не міг притягати позивача до дисциплінарної відповідальності, а не залишати без розгляду; при цьому пояснити до списків якої військовій частині був зарахований да де проходив службу позивач в лютому-травні 2025 року - не зміг;

- представник відповідача просив залишити позов без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, оскільки зі спірним наказом позивач був ознайомлений 06.05.2025, або відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у поданих відповідачем заявах по суті справи.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, то воно задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано належних доказів того, що зі спірним наказом позивач був ознайомлений 06.05.2025 або більш ніж за місяць до звернення до суду з позовом, а саме акту про відмову військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу), передбаченим п. 2 розділу VI Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 21.11.2017 № 608, враховуючи, що згідно іменного списку для проведення вечірньої перевірки (т. 2 а.с.110-112) солдат ОСОБА_1 1-9 травня 2025 року був відсутній у частині, а допитані за клопотанням відповідача в судовому засіданні 06.01.2026 свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 показали, що спірний наказ був доведений ОСОБА_2 позивачу, якій відмовився поставити свій підпис про ознайомлення зі спірним наказом, однак акт про відмову не складався, є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 і знаходяться в службовій підлеглості від командування частини, яке прийняло спірний наказ.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні докази у сукупності, суд приходить до висновку про відмову з задоволенні позову з наступних підстав.

Предметом спору є наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2025 № 166-ОД "Про результати службового розслідування" (т. 2 а.с.11-15), яким на солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА" за порушення вимог статей 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - неприбуття до військової частини НОМЕР_1 після проходження військово-лікарської комісії та відсутності у військовій частині по 14.03.2025.

Спірні правовідносини регулюються Законом України № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII), затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі - ДС ЗСУ), затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, (далі - СВС ЗСУ), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок №608).

Як вбачається з доданого до позовної заяви військового квітка (т. 1 а.с.34-39) солдат ОСОБА_1 з 13.03.2022 по 11.05.2025 проходив військову службу у військової частині НОМЕР_1 , що підтверджується також наказами командира цієї частини від 13.03.2022 № 53 (т.2 а.с.25) та від 11.05.2025 № 134 (т.1 а.с.158).

Вказані обставини спростовують твердження представника позивача, що Позивач в січні-березні 2025 року не перебував у правовому зв`язку з військовою частиною НОМЕР_1 .

Суд звертає увагу, що позивачем ніяких доказів того, що він в січні-березні 2025 року був зарахований до списків особового складу іншої частини не надано.

Таким чином командир військової частини НОМЕР_1 , як командир бригади, відповідно до ст. 55 ДС ЗСУ мав право застосовувати до свого підлеглого солдата ОСОБА_1 таке дисциплінарне стягнення, як сувора догана.

Відповідно до приписів ст. 24 Закон № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби з моменту початку військової служби і до закінчення її проходження.

В СВС ЗСУ зазначено:

"11. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

...

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

...

12. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

...

14. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

...

16. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями."

В ДС ЗСУ зазначено:

"1. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

...

4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

...

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;"

Судом встановлено, що за направленням військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2025 солдат ОСОБА_1 по 03.03.2025 проходив медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії НВМКЦ "ГВЛК" в м. Конотоп (т.2 а.с.10, а.с.29зворот), після закінчення якого до місця служби не прибув і без відома та дозволу свого командування був відсутній за місцем служби, до якого повернувся 14.03.2025, що підтверджується актом службового розслідування (т.2 а.с.16-20) та доданими до нього документами (т. 2 а.с.22, 27-29).

Службове розслідування було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2025 № 182-АГД (т. 2 а.с.21).

Суд звертає увагу, що позивач не вказує, що після проходження медичного огляду він звертався до своїх начальників щодо неможливості з тих чи інших причин повернутися до місця служби (до військової частини), та не надає доказів такого звернення.

З пояснень Барабаша, які він давав під час службового розслідування також не вбачається, що він повідомляв своїх начальників про неможливості з тих чи інших причин повернутися до місця служби (до військової частини) після проходження медичного огляду.

Таким чином солдат ОСОБА_1 , не повернувшись після проходження медичного огляду до місця служби без повідомлення та дозволу командування, не виконав вимоги статей 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим порушив військову дисципліну.

Відповідно до ст. 5 ДС ЗСУ за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир, який стосовно кожного випадку правопорушення зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (ст. 45 ДС ЗСУ).

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування (ст. 84 ДС ЗСУ).

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (ст. 86 ДС ЗСУ).

Судом не встановлено, а позивачем не доведено обставин, що при проведенні службового розслідування та прийняті спірного рішення відповідачем були допущені порушення вимоги ДС ЗСУ та Порядку №608, які свідчать про протиправність спірного наказу.

Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірне рішення на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог та приписи ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенню позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_3 ) до Військової частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк