Справа № 480/11762/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Осіпова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 р. Справа № 480/11762/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 05.09.25 по справі № 480/11762/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТ АГРО"

до Головного управління ДПС у Сумській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО», звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України, в якій просив суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182988/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 25 від 26 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро ", датою її фактичного подання до контролюючого органу;

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182992/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 26 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 26 від 26 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою її фактичного подання до контролюючого органу.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на виконання вимог чинних нормативних актів товариством були подані до податкових органів пояснення та всі наявні копії документів, у тому числі бухгалтерського обліку, щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Саме лише зазначення про відсутність документів з огляду на вимогу надання документів, «достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної», не є підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подані платником податку.

Однак контролюючим органом не було надано жодної належної оцінки поданим позивачем, у тому числі додатково, документам. При цьому з наданих з документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірних накладних.

Позивач вважає, що, ухвалюючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій товариства на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПКУ.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України в про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182988/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 25 від 26 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою її фактичного подання до контролюючого органу.

Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182992/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 26 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 26 від 26 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою її фактичного подання до контролюючого органу.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Відповідач, Головне управління ДПС у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник Головного управління ДПС у Сумській області в апеляційній скарзі зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням, адже даний перелік документів визначений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 р. № 520.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Представник апелянта зазначає, що позивачем при первинному направленні Повідомлень не було надано документів, які є необхідними для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію податкових накладних №25 від 26.04.2023 та №26 від 26.04.2023, а також ТОВ «ЮРИСТ АГРО» не скористався наданим законодавством правом подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних. Крім того, повідомлення ГУ ДПС у Сумській області від 05.07.2023, містило конкретний перелік документів, яких не вистачало Комісії регіонального рівня для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №25 від 26.04.2023 та №26 від 26.04.2023. А тому, контролюючий орган прийняв спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних у відповідності до п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На переконання апелянта, позиція позивача викладена в позовній заяві, щодо зловживання ГУ ДПС у Сумській області своїми правами в питанні самостійного формування та подання ТОВ «ЮРИСТ АГРО» копій документів достатніх для реєстрації податкових накладних спростовуються наведеними вище твердженнями.

Крім того, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Юрист Агро» (далі - позивач) зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності 03.05.2017 року, .

Юридична адреса співпадає з фактичної адресою: Україна , 41650, Сумська область, Конотопський район, село В`язове, вул.. Лугова, будинок 14.

Позивач є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 94).

На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України 26.04.2023 року була сформована податкова накладна № 25 на суму 11806,20 гривень податку на додану вартість, реєстрація якої була зупинена 16.05.2023 року, а також податкова накладна № 26 на суму 159906,60 гривень податку на додану вартість, реєстрація якої буда зупинена 16.05.2023 року.

В подальшому з метою розблокування зупинених податкових накладних позивачем на розгляд Комісії Головного управління ДПС у Сумській області подано Повідомлення №6 від 28.06.2023 р. (щодо податкової накладної №25 від 26.04.2023 р.) та Повідомлення №7 від 28.06.2023 р. (щодо податкової накладної №26 від 26.04.2023 р.), до яких додано копії документів у кількості 78 одиниць до кожного повідомлення.

Згідно з Протоколом засідання Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 05.07.2023 р. №272 було розглянуто Повідомлення про подання пояснень та копій документів №6 від 28.06.2023 р. (щодо зупиненої податкової накладної №25 від 26.04.2023 р.) та Повідомлення №7 від 28.06.2023 р. (щодо зупиненої податкової накладної №26 від 26.04.2023 р.).

За результатами розгляду Повідомлень відповідно до п. 9 Порядку №520 прийняті рішення про направлення позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію якої зупинено.

Таким чином, позивачу були надіслані Повідомлення від 05.07.2023 №9129898/41311543 та №9129902/41311543.

Відповідно до форми наведеної у Додатку 2 до Порядку №520, у вищевказаних Повідомленнях Відповідачем-1 зазначено, які саме первинні документи необхідно додати ТОВ «ЮРИСТ АГРО» для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкових накладних, а саме:

копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, зокрема проставлено відмітки у таких графах:

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити) первинних документів щодо: постачання; придбання; товарів; зберігання послуг; транспортування продукції; навантаження продукції; розвантаження продукції; складських документів; актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів, щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (документи, які не надано, підкреслити) (документи, які не надано, позначити); декларації про відповідність; паспорти якості.

В графі «додаткова інформація» зазначений конкретний перелік документів, які необхідно подати на розгляд Комісії, а саме: ьЗаявка на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш (згідно п.5.1 Договору від 01.03.2023): Документи щодо транспортування виготовленого товару (ТТН); Довіреність на отримання товару (п.5.5 Договору); Розрахункові документи з покупцем (виписки банку, засвідчені відповідними особами та печаткою банку); Документи складського обліку виготовленої продукції (акти оприбуткування, складські картонки, які свідчать про рух товару на складі ОСВ 281, ОСВ 26); Сертифікат якості на виготовлений товар (п.2.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо придбання матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші - пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок: сертифікати походження, ТТН на перевезення, розрахункові документи (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), ОСВ 631.

Таким чином, відповідно до п. 9 Порядку №520 з 05.07.2023 р,, - наступний день за днем отримання позивачем Повідомлення від 05.07.2023 р. про необхідність надання додаткових пояснень почався відлік строку (5 робочих днів), який закінчився -12.07.2023 р.

Станом на 12.07.2023р. Повідомлення про надання додаткових пояснень та/або документів ТОВ «ЮРИСТ АГРО», щодо реєстрації податкових накладних №25 від 26.04.2023, №26 від 26.04.2023 не було надано.

На засіданні Комісії Головного управління ДПС у Сумській області, протокол від 13.07.2023 року №287 прийняті рішення №9182988/41311543 та №9182992/41311543, щодо відмови в реєстрації податкових накладних №25 від 26.04.2023 та №26 від 26.04.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

26.07.2023 року ТОВ «Юрист Агро» подана скарга до ДПС України.

01.08.2023 року товариством отримане рішення про відмову у задоволенні скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182988/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182992/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 26 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За змістом пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165 (тут і далі - в редакції, чинній станом на дату зупинення реєстрації спірних податкових накладних).

Відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку №1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пункт 7 Порядку № 1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування (крім податкової накладної/розрахунку коригування, у яких відображена операція з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність") встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Пункт 10 Порядку №1165 передбачає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За правилами, встановленими пунктом 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.

Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (пункт 26 Порядку № 1165).

Додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, якими є:

1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за Нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній / розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.

3. Відсутність на дату складення податкової накладної / розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).

5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних / розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних / розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.

Відповідно до п. 44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 520 рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пункт 4 Порядку № 520 встановлює, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із пунктом 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Відповідно до п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування.

Пунктом 9 Порядку № 520 передбачено , що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.»

Пунктом 10 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Відповідно до пункту 12 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Верховний Суд вже аналізував застосування положень Порядку № 520 з урахуванням змін, що набрали чинності з 08 березня 2023 року відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19, і у постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 дійшов наступних висновків. З метою вирішення питання про наявність / відсутність підстав для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.

За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку №520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.

Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:

1) рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;

2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;

3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній / розрахунку коригування.

У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення / додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».

У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання / часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Верховний суд в постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24 сформував висновок, що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №25 від 26.04.2023р. та №26 №26 від 13.07.2023р. стало «ненадання/ часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

Проте, у даному випадку колегія суддів не бере до уваги доводи податкового органу про ненадання позивачем документів щодо транспортування виготовленого товару та на перевезення придбаних матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші пісок, бітум, щебінь, мініральний порошок, оскільки між цими товариствами були укладені не договори перевезення, а договір на виготовлення продукції дрібнозернистої щільної асфальтобетонної суміші типу Б, непереривчастої з максимально крупних зерен щебеню.

У свою чергу товарно-транспортна накладна, як документ, що передбачений Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, призначений для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з виготовлення продукції не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання виготовлених товарно-матеріальних цінностей.

Отже, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт виготовлення товарів, то за наявності документів, що підтверджують фактичне виготовлення та отримання товарів і їх використання у власній господарській діяльності (використання з метою отримання прибутку), неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, та/або подання його з певними незначними дефектами, не можуть свідчити про відсутність реальних господарських операцій. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №804/644/16, від 11.08.2021 у справі № 420/5652/19, від 13.07.2021 у справі № 808/78/15, від 06.02.2018 у справа № 816/166/15-а.

Колегія суддів звертає увагу, що товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами (Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363).

Отже, ТТН є необхідним первинним документом для того учасника правовідносин, для котрого перевезення є господарською операцією, тобто такою дією чи подією, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі. Якщо ж для продавця чи виконавця, який відвантажив товар зі свого складу покупцю безпосередньо, зобов`язань стосовно перевезення не виникає, структура його активів не змінюється, то перевезення для нього не є господарською операцією, а ТТН, відповідно, не є первинним документом, що підтверджує факт отримання послуг перевезення.

Слід також зазначити, що за договорами з ТОВ «Універбур» фактичне переміщення придбаних ТМЦ здійснювалось замовником самостійно, на умовах самовивозу.

Оскільки за умовами договору купівлі-продажу у позивача як виконавця не виникало обов`язку з доставки (перевезення) готової продукції безпосередньо замовнику (за місцем його знаходження) та ним не було понесено транспортних витрат відповідно до умов договору (здійснювався самовивіз), то, відповідно, для позивача ТТН не є тим первинним документом, що має підтвердити його участь у вказаній господарській операції, й відсутність таких документів у позивача за встановлених умов договору жодним чином не може свідчити про нереальність вказаної господарської операції та спростовує відповідні висновки податкового органу.

Більш того, передання сировини у виробництво та передання готової продукції оформлювалось видатковими накладними.

Так, відповідно до п. 5.3. договору купівлі-продажу асфальтобетону №01/03/23 від 01.03.2023р. передача-приймання товару підтверджується видатковою накладною. Товар вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в момент підписання видаткової накладної.

Згідно з п. 5.4. договору право власності на товар виникає з дати підпису сторонами видаткової накладної. Підписанням накладної уповноваженими представниками сторін договору погоджується ціна , номенклатура та обсяг Товару отриманого за накладною.

З матеріалів справи встановлено, що підтвердженням отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Універбур» асфальтобетону на загальну суму 70837,20 гривен, у тому числі ПДВ - 11806,20 гривен є накладна № 48 від 26.04.2023 року. Тобто постачання здійснювалось на умовах франко-склад (англ, ex-ware house, exworks) - базисна умова поставки, за якою продавець зобов`язаний надати товар у розпорядження покупця на склад, передбачений угодою, для навантаження на транспортні засоби, подані покупцем.

Асфальтобетон виробляється відповідно до протоколу №42/1-21/12 від 26 липня 2022 р. «підбір зернового складу асфальтобетонної суміші»

Розрахунки між сторонами за товар проводяться Покупцем на умовах оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Підтвердженням оплати отриманої ГОВ «Універбур» асфальтобетонної суміші за квітень - травень 2023 року за договором № 01/03/23 від 01.03.2023 є платіжні інструкції №№ 234, 237, 266, 440, 448, 449 на загальну суму 1815300,00

Станом на 01.01.2023 року залишок гранітної - щебеневої продукції на складі становить 9064,356 тон на загальну суму 4585143,4 гривен, бітуму та бітумної емульсії - 15,34 тон на загальну суму 409324,41 гривен , порошок мінеральний МП-1 неактивований - 15,305 тон на загальну суму 31757,88 гривен.

Для проведення господарської діяльності товариство використовує як власні, так і прийняти у користування основні засоби. Загальна кількість власних основних засобів становить 9 одиниць загальної вартістю 661992,00 гривен. Вказані основні засоби відображені у ф. 20 ОПП.

Залучені у інших суб`єктів господарювання основні засоби становлять 3 одиниць на загальну суму 25009310,00 гривен, а саме асфальтозмішувальна установка повного циклу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур»), змішувальна установка для сипучих матеріалів (власник - ТОB «Універбур»), ваги електронні (власник - ТОВ «Універбур») та отримана в платне користування майно, у тому числі земельна ділянка площею 3000 квадратних метрів за договором № ОР-25/08/20 від 07.09.2020р. та додатковою угодою від 28.04.2023 (власник - ДП «Сумський облавтодор»), та інші. Асфальтозмішувальна установка повного никлу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур») орендується за договором оренди № 15/03/23 від 15.03.2023 року. Установка передана за актом від 20.03.2023 року. Також орендуються два автомобіля - Мицубиси Аутлендер и Ниссан Примастар.

Для виготовлення суміші застосовується асфальтозмішувальна установка TTC, 120 ТРН Asphslt Plant (завод по виробництву асфальту) 2021 року випуску, виробництва Туреччина, шо розташоване за адресою: 41650, Сумська обл., Конотопський р-н. с. В`язове, вул. Лугова (колишня Фрунзе), 14. Вказане обладнання прийняте у користування від ТОВ «Універбур» по договору користування № 01/07/22 від 01.07.2022 року та актом від 15.07.2022 року.

Для проведення господарської діяльності товариство використовує як власні, так і прийняти у користування основні засоби. Загальна кількість власних основних засобів становить 9 одиниць загальної вартістю 661992,00 гривен. Вказані основні засобі відображені у ф. 20-ОПП. Додатковим підтвердженням є оборотно-сальдова відомість по рахунку № 10

Залучені у інших суб`єктів господарювання основні засоби становлять 3 одиниць на загальну суму 25009310,00 гривен, а саме асфальтозмішувальна установка повного циклу (завод із виробництва асфальту) TTC 120 ТИН (власник - ТОВ «Універбур»), змішувальна установка для сипучих матеріалів (власник - ТОВ «Універбур») та отримане у платне користування майно, у тому числі земельна ділянка площею 3000 квадратних метрів за договором № ОР-25/08/20 від 07.09.2020р. (власник - ДП «Сумський облавтодор») та інші.

Підтвердженням отримання ТОВ «Юрист Агро» послуг є акти № № 30, 65, 76. 90, 92. 349.

Щодо доводів апелянта про відсутність письмової заявки на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш суд першої інстанції вірно зазначив, що така заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару.

Крім того, як вбачається із пункту 5.2 договору купівлі-продажу асфальтобетону №01/03/23 від 01.03.2023р., де вказано, що продавець приступає до виконання заявки покупця виключно після погодження з покупцем ціни та обсягу товару в порядку, що визначений п.4.1 та 4.2 цього договору, надсилання такого замовлення спрямоване виключно на визначення обсягу конкретних товарних позицій, які покупець має намір придбати, а також на підтвердження продавцем можливості виконати таке замовлення.

Приписи укладеного між товариством договору купівлі-продажу жодним чином не передбачають, що у таких замовленнях визначається остаточна вартість партії товару, що буде поставлена, і не забороняють формування такої заявки в усний, а не в письмовий спосіб.

Разом з тим, заявки на купівлю товарів стосуються виключно обсягу та змісту майбутньої партії товару та є підставою для формування інших документів, як-от рахунки-фактури, видаткових накладних, документів на оплату певної партії товару, в яких уже зазначається ціна товару і які були надані позивачем до контролюючого органу з метою розблокування зупиненої реєстрації податкової накладної.

Також, з матеріалів справи вбачається, що продукцію від позивача отримував генеральний директор ТОВ «Універбур» Сілюченко Володимир Іванович, якій діє від імені ТОВ «Універбур» без довіреності, оскільки згідно з ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно для отримання товару директором довіреність не потрібна, адже достатнім є наявність документа, що засвідчує особу, та завіреної підписом керівника (і за наявності печаткою підприємства) копії документа, який підтвердить статус керівника (наприклад, витягу чи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Отже, доводи податкового органу щодо ненадання довіреності на підтвердження повноважень на отримання готової продукції представником ТОВ «Універбур» є необгрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо аргументів апеляційної скарги контролюючого органу, стосовно того, що позивачем не надані сертифікати походження, колегія суддів звертає увагу, що вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Зокрема, згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону . Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Частиною 2 цієї статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, зокрема, назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тому висновки відповідача щодо необхідності відмови у реєстрації податкових накладних, які мотивовані відсутністю таких документів як сертифікати походження, є безпідставними, оскільки зазначені документи в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є первинними документами, які підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, адже документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ТОВ «Укрбур», оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Отже, позивач разом із поясненнями від 28.06.2023р. та від 26.07.2023р. подав до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної достатньо документів, що підтверджують відповідну господарську операцію.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

У постанові від 21 лютого 2023 року по справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Щодо доводів апелянта про необхідність при розгляді справ цієї категорії оцінювати реальність здійснення господарських операцій між господарюючими суб`єктами, то колегія суддів зазначає, що це питання не є предметом даного судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних відповідно до виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством.

Вказане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 23 травня 2024 року у справі № 200/4317/22.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182988/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182992/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 26 від 26 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні № 25 від 26 квітня 2023 року та № 26 від 26 квітня 2023 року, сформовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою їх фактичного подання до контролюючого органу є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

За приписами пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано всіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення, з урахуванням оцінки суду.

Отже критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення всіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, установлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто , дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних № 25 від 26 квітня 2023 року та № 26 від 26 квітня 2023 року були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 25 від 26 квітня 2023 року та № 26 від 26 квітня 2023 року датою їх подання.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року по справі № 480/11762/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління ДПС у Сумській області.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 по справі № 480/11762/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло