Справа № 140/12683/25
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 140/12683/25 пров. № А/857/49976/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Матковської З.М., Ільчишин Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Ратнівської селищної ради,

на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року про забезпечення позову (суддя Костюкевич С.Ф., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повної ухвали не зазначено),

в адміністративній справі №140/12683/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради,

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У листопаді 2025 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Ратнівської селищної ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 ».

Одночасно з позовною заявою 03.11.2025 на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача про забезпечення цього позову, шляхом зупинення дії вказаного рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80 на час судового розгляду справи.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що реалізація рішення Ратнівської селищної ради №57/80 від 10.10.2025 унеможливить ефективний захист прав та законних інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а також виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Іншою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 заяву про забезпечення адміністративного позову - задоволено. Зупинено дію рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на вулиці Центральній в селищі Ратне Ковельського району Волинської області» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 05.11.2025 про забезпечення адміністративного позову не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що висновки суду щодо застосування забезпечення позову не відповідають нормам чинного законодавства та обставинам справи. Вирішуючи подану заяву про забезпечення позову, суд повинен виходити з того, що правомірність та оцінка спірного рішення Ратнівської селищної ради від 10 жовтня 2025 року №57/80 підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті щодо оскарження такого рішення. При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та здогадках, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства. Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи, означає надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюється з фактичним задоволенням позову. Також вказує апелянт, що позивачем не наведено аргументованих доводів на підтвердження того, чому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, виходячи з предмету позову. Так само не розкрито у заяві доводів позивача про те, що у випадку незабезпечення позову позивач буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав. Доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 05.11.2025 про забезпечення позову, а також стягнути з позивача на користь Ратнівської селищної ради судовий збір в сумі 2422,40 грн..

Позивач подала апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Згідно ч. 1, 2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; - або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.1, 2 ст.151 КАС України).

Колегія суддів враховує, що виходячи з аналізу норм процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову; 2) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, оспорюваним рішенням, дією або бездіяльністю.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, повинні забезпечувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових та інших наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу про забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову із предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що із матеріалів адміністративної справи та змісту позову видно, що позивач оскаржує рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 ».

Із змісту цього Рішення видно, що Ратнівською селищною радою як органом місцевого самоврядування вирішено провести земельні торги у формі аукціону з продажу земельної ділянки площею 0,0041 га. у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 . Цим Рішенням затверджено умови продажу, встановлено стартову ціну продажу та вирішено інші питання, а також визнано таким, що втратило чинність рішення Ратнівської селищної ради від 25.06.2025 № 53/42 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 ».

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини 6 статті 151 КАС України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Тобто, на законодавчому рівні встановлено заборону щодо вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування).

Як встановлено апеляційним судом в цій справі у заяві про забезпечення розглядуваного позову позивач просить зупинити дію вказаного вище рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 ».

Отже, із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, не може бути задоволена заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Ратнівської селищної ради від 10.10.2025 №57/80, що має наслідком припинення (відкладення, зупинення) чи інше втручання у проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки.

Наведених вище норм законодавства суд першої інстанції безпідставно не врахував і дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції від 05.11.2025 про забезпечення позову слід скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Відносно вимог апеляційної скарги відповідача щодо стягнення з позивача судового збору в сумі 2422,40 грн., то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до приписів статті 139 КАС України, розподіл судових витрат по справі здійснюється судом, який розглядає справу і приймає рішення по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Ратнівської селищної ради задоволити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року про забезпечення позову в адміністративній справі №140/12683/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська