Справа № 240/26192/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/26192/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 28.06.2023 № 9/3-1295 із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 76 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 28.06.2023 № 9/3-1295 без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 14.05.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, який отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У квітні 2018 року йому здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018. У зв`язку зі змінами в законодавстві після скасування окремих пунктів Постанови Кабінету Міністрів України № 103 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань із проханням надати нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. Департамент оформив та надіслав до ГУ ПФУ в Житомирській області довідку від 28.06.2023 № 9/3-1295. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі № 240/7696/24 ГУ ПФУ в Житомирській області зобов`язано провести перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі вказаної довідки. Після виконання судового рішення та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 отримав лист ГУ ПФУ в Житомирській області від 20.10.2025 № 0600-0203-8/91839, з якого дізнався, що основний розмір пенсії обчислено у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 15.12.2025, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області з 17.12.2005 та отримує пенсію за вислугу років. Перерахунок пенсії проведено з 01.01.2018 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та довідки про грошове забезпечення. Після визнання судом протиправними пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та змін до Порядку № 45 у 2019 році Кабінет Міністрів України не встановив нового порядку врахування грошового забезпечення для перерахунку. Органи Пенсійного фонду не мають повноважень самостійно визначати розмір пенсії, а лише застосовують дані з довідок, наданих уповноваженими органами. Перерахунок здійснено з урахуванням максимального розміру пенсії 70 % від грошового забезпечення відповідно до редакції ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, чинної на момент перерахунку.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, пенсію за вислугу років йому призначено відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII. Пенсія призначена у розмірі 76 % сум грошового забезпечення.

Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України сформував та надіслав до ГУ ПФУ в Житомирській області довідку від 28.06.2023 № 9/3-1295 про розміри грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі № 240/7696/24 ГУ ПФУ в Житомирській області, зокрема, зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі вказаної довідки.

Після виконання рішення та виплати перерахованої пенсії позивач отримав від ГУ ПФУ в Житомирській області лист від 20.10.2025 № 0600-0203-8/91839 з розрахунками, з яких стало відомо, що основний розмір пенсії обчислено у відсотку 70 % від суми грошового забезпечення та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо зменшення відсоткової складової грошового забезпечення до 70% сум грошового забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як вбачається із матеріалів справи, основний розмір пенсії позивача було призначено та обчислено згідно з Законом № 2262-ХІІ в розмірі 76% грошового забезпечення.

У подальшому до статті 13 Закону № 2262-XII внесено ряд змін. Зокрема, в дану норму Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80 % від відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Надалі, частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 висловила позицію, що застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та від 21.02.2018 № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18 зазначила, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, відповідачем неправомірно застосовано норма, що визначає розмір пенсії у відсотковому відношенні від суми грошового забезпечення, яка діяла на момент перерахунку пенсії. Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що відповідачу необхідно здійснити перерахунок його пенсії, з урахуванням розміру пенсії - 76% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 14.05.2025.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи передбачені у Законі України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3668-VI).

Вказаним Законом № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 (крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 01.01.2012), введено обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, зокрема десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Положеннями статті 2 Закону № 3668-VI передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом № 3668-VI частину 5 статті 43 Закону № 2262-XII викладено в такій редакції:

"Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, а тому такі втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.

Конституційний Суд України при прийнятті згаданого рішення визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, мотивуючи це тим, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Мотивуючи прийняте рішення, Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII (ураховуючи Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016) та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців, однак як свідчать матеріали справи, відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення суду протиправно надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу, застосувавши положення статті 2 Закону № 3668-VI.

У той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Отже, в контексті наведеного слід наголосити, що у даній справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Така позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 02.08.2022 у справі № 240/1369/21.

Виходячи із висловленого у рішенні Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду на викладене обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача (про що свідчать розрахунки та відзив відповідача) право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-XII, є протиправним.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, ) зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 76 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 76 % сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 14.05.2025.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, починаючи з 14.05.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятисот шістдесяти восьми гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 29 січня 2026 р.

29.01.26