Справа № 520/35880/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р.Справа № 520/35880/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

представника позивача Ваніна Н.Г.

представника відповідача Славич А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 (суддя: Заічко О.В., м. Харків) по справі № 520/35880/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" (далі по тексту позивач, ТОВ "ВП "Інєгва") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність спірних податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 та №5 від 18.12.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/35880/24 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Інєгва» (вул. Букова, буд.40, м. Харків, індекс 61051, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46 м. Харків інд.61057 ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/35880/24 та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що транспортний засіб Mercedes-Benz G 400 d використаний у господарській діяльності позивача. Зазначає, що списані ПММ є товарно-матеріальними цінностями, списаними в операціях, що є господарською діяльністю. Вважаючи, що автомобіль Mersedes-Benz G 400 d було використано у господарській діяльності, також зазначає, що витрати на технічне обслуговування зазначеного автомобіля є витратами (послугами), які використані підприємством в операціях , що є господарською діяльністю.

Стосовно законності списання товару «Кабельна кліпса» вказує, що товар «Кабельна кліпса» було списано за даними бухгалтерського обліку з рахунку 281 «Товари на складі» на підставі документів комплектація номенклатури на рахунок 26 «Готова продукція». Для розмежування обліку товарів, придбаних для продажу та скомплектованої продукції, випуск комплекту «Скоба кабельна» відображено по рахунку 26 (Додаток 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до Наказу № 20-п від 10.04.2017). З рахунку 26 номенклатура «Скоба кабельна» списана на підставі видаткових накладних покупцям, на підставі чого зареєстровано в ЄДРПН податкові накладні. Вказане є підставою вважати операцію по списанню товару «Кабельна кліпса» господарською діяльністю.

Стосовно питання правильності списання «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» зазначає, що 01.06.2023 ТОВ «ВП» ІНЄГВА» відвантажило покупцю ТОВ «Охорона праці 2010» оплачену продукцію за видатковою накладною № 284 від 01.06.2023 на умовах FCA склад продавця, в тому числі покупні товари «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» в кількості 11 шт. по ціні 392,92 грн., в тому числі ПДВ 65,49 грн.. Податкова накладна на покупця зареєстрована в ЄДРПН 31.05.2023 за № . Відображення операцій з продажу товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» по рахунках бухобліку 361 відображено в картці рахунку. При складанні податкової накладної була допущена помилка в реквізиті «Код товару згідно з УКТ ЗЕД», яка була виправлена шляхом подання РК. Вказане є підставою вважати операцію по придбанню та продажу товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» господарською діяльністю.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ВП «ІНЄГВА» відмовити, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі № 520/35880/24 залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами перевірки ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області складено акт №53531/20-40-07-05-03/40915815 від 21.11.2024, висновком якого встановлені порушення: 1) п.198.5 ст.198, п.200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21), а саме червень 2023 року на суму 697 168 грн., липень 2023 року на суму 1 694 грн., серпень 2023 року на суму 3407 грн., вересень 2023 року на суму 2007 грн., листопад 2023 року на суму 4 965 грн., грудень 2023 року на суму 7 703 грн., січень 2024 року на суму 24681 грн., лютий 2024 року на суму 29846 грн., квітень 2024 року на суму 9114 грн., червень 2024 року на суму 5013 грн., липень 2024 року на суму 29569 грн., серпень 2024 року на суму 7375 грн., вересень 2024 року на суму 34971 грн., що призвело до завищення показників рядка 19 Декларації та як наслідок завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) за вересень 2024 року на суму 857 513 грн.; 2) п.201.1 ст.201 ПК України, ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» не складено і не зареєстровані податкові накладні в ЄРПН.

Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області директору ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» надано вимогу від 06.11.2024 №3892/ж12/20-40-07-02-09 щодо здійснення заходів по проведенню інвентаризації основних засобів, залишків ТМЦ, що знаходяться на обліку товариства.

Відповідно до наказу ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» від 08.11.2024 №08.11-2 «Про проведенні інвентаризації», відповідно до наказу проведено інвентаризацію основних засобів, залишків ТМЦ станом на 08.11.2024.

З акту прийому-передачі транспортного засобу та акту прийому-передачі паливної картки встановлено, що транспортний засіб Mercedes-Benz G 400 d, номер кузова НОМЕР_1 , відсутній на території підприємства через перебування у відрядженні працівника Гончаренко Л.Ю..

13.11.2024 від Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на адресу ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» надійшов лист про надання доступу до проведення інвентаризації. На зазначений лист була надана відповідь про те, що відрядження працівника ОСОБА_1 разом з транспортним засобом Mercedes-Benz G 400 d продовжено на підставі наказу від 12.11.2024 та надані підтверджуючі документи.

Транспортний засіб Mercedes-Benz G 400 d був придбаний у ПрАТ «Харків-Авто» на підставі договору купівлі-продажу № від 23.06.2021. ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Договором на придбання палива у 2023-2024 р.р. ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» придбало у «ВОГ РЕСУРС» паливо. Також, позивачем надано розрахунки витрат палива до подорожніх листів автомобіля Mercedes-Benz G 400 d.

ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» за видатковою накладною №88215 від 19.10.2021 отримало товар «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» в кількості 38 шт. від постачальника ТОВ «Партнер-групп ЛТД» за ціною 309,00 грн., в тому числі ПДВ 51,50 грн..

12.11.2021 ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» здійснило оплату товару, що підтверджено випискою АТ «СЕНС БАНК».

01.06.2023 ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» відвантажило покупцю ТОВ «Охорона праці 2010» оплачений товар за видатковою накладною №284 від 01.06.2023 на умовах FСА склад продавця, в тому числі товар «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» в кількості 11 шт., за ціною 392,92 грн., в тому числі ПДВ 65,49 грн., податкова накладна зареєстрована в ЄРПН 31.05.2023 №.

Відповідно до видаткової накладної №582 від 16.07.2024 ТОВ «БІНАТ ПЛЮС», видаткової накладної №1450 від 01.04.2024 ТОВ «ТД ЕСАТ», видаткової накладної №136 від 22.01.2024 ТОВ «ОРМАНС», видаткової накладної №683 від 25.10.2023 ТОВ «СПЕЙР ПАТС», ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» придбало товари «кабельна кліпса».

Як зазначив позивач, згідно з технологічним процесом комплектації номенклатури №ІН-00009 від 02.01.2023, затвердженим Додатком 1-Комплектація від 01.01.2023 та Додатком 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до Наказу про встановлення норм витрат матеріалів №20-п від 10.04.2017, товар скомплектовано у комплекті номенклатури «Скоба кабельна», зразок документу комплектації, комплектація №8 від 16.11.2023. Отриманий комплект належить до групи продукції власного виробництва ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» - крепильні вироби, про що свідчать дані каталогу на офіційному сайті компанії, яка реалізується підприємством за кодом УКТЗЕД . ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» подано лист-заявку до Харківської товарно-промислової палати з фотографіями «Скоби кабельної» для визначення коду товару згідно з українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД). За результатами дослідження підтверджено, що «Скоба кабельна» відноситься до коду УКТЗЕД .

На підставі документів комплектація номенклатури на рахунок 26 «Готова продукція» було списано за даними бухгалтерського обліку з рахунку 281 «Товари на складі». Для розмежування обліку товарів, придбаних для продажу, та скомплектованої продукції випуск комплекту «Скоба кабельна» відображено по рахунку 26 (Додаток 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до Наказу №20-п від 10.04.2017).

Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області на заперечення ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» на акт перевірки надіслано лист №4346/ж12/20-40-07-02-0912 від 11.12.2024, яким повідомлено, що заперечення відхилені, акт перевірки залишений без змін.

18.12.2024 директором ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» отримані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 про накладення штрафу у розмірі 27668,87 грн. та податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024, яким встановлена сума від`ємного значення у розмірі 857 513,00 грн..

ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва», не погодившись з зазначеними повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (п.п. 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Підпунктами «б» та «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

На виконання приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована податкова накладна без будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Таким чином, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений пунктом 201.11 статті 201 ПК України) суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Вказане також закріплене у пунктах 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з п. 2.4 якого первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

А, відтак, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України №996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 « 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, при цьому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 580/2490/19.

Стосовно використання транспортного засобу Mercedes-Benz G 400 d у господарській діяльності позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, перевіркою встановлено, що, відповідно до первинних документів та бухгалтерського обліку, на балансі ТОВ «ВП «Інєгва» станом на 01.06.2023 та 30.09.2024 рахувався автомобіль Mercedes-Benz G 400 d, номер кузова: НОМЕР_3 , первинна вартість складає 4 480 133 гривень, знос станом на 01.06.2023 складає 1 001 046,48 грн., балансова вартість складає 3 479 086,52 гривень. За результатами проведеної інвентаризації встановлено розбіжності між даними інвентаризаційного опису і даними контрольної перевірки та встановлено відсутність (нестачу) автомобіля Mercedes-Benz G 400 d, номер кузова: НОМЕР_4 , про що складено звіряльну відомість від 08.11.2024 № 1, первісна вартість нестачі складає 4 480 133 грн.. Враховуючи аналіз наданих до перевірки документів, відповідач дійшов висновку, що автомобіль Mercedes-Benz G 400 d, номер кузова: НОМЕР_4 , вважається невиробничими основними фондами, згідно з нормами Кодексу, так як неможливо встановити його використання в господарській діяльності платника. Таким чином, ТОВ «ВП «Інєгва», в порушення п.198.5. cт. 198 ПК України, занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 695 817 грн..

Також, перевіркою встановлено, що, згідно з даними бухгалтерського обліку по рахунку 203 «Паливо», з балансу підприємства за перевірений період списано палива на загальну суму 123 610,34 грн.. Враховуючи, що автомобіль вважається невиробничими основними фондами згідно з нормами Кодексу, так як неможливо встановити його використання в господарській діяльності платника, а подорожні листи не містять усіх обов`язкових реквізитів, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та підтвердити зміст та обсяг господарської операції тощо, списані товарно-матеріальні цінності використані підприємством в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином, ТОВ «ВП «Інєгва», в порушення п. 198.5. cт. 198 ПК України, занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 24 722 грн..

Також, перевіркою встановлено проведення у перевіреному періоді технічного обслуговування автомобіля Mercedes-Benz G 400 d, номер кузова: НОМЕР_4 , підприємством СП ТОВ «АВОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА -МЕРСЕДЕС БЕНЦ» () на суму 19 725,46 грн.. Враховуючи, що автомобіль вважається невиробничими основними фондами згідно з нормами Кодексу, так як неможливо встановити його використання в господарській діяльності платника, витрати ТОВ «ВП «Інєгва» на технічне обслуговування вищезазначеного автомобіля є витратами (послугами), які використані підприємством в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином, ТОВ «ВП «Інєгва», в порушення п. 198.5. cт. 198 Кодексу, занижено суму податкових зобов`язань по податку на додану вартість 3 945 грн..

Так, на підтвердження використання транспортного засобу Mercedes-Benz G 400 d у господарській діяльності позивача, останнім до матеріалів справи надано: наказ від 08.11.2024 №08.11-2 «Про проведення інвентаризації», наказ про відрядження на службовому автотранспортному засобі ОСОБА_1 від 06.11.2024, про продовження відрядження від 12.11.2024, акт прийому-передачі транспортного засобу, акт прийому-передачі паливної картки, посвідчення про відрядження з відмітками клієнтів, наказ про передачу ОСОБА_1 зразків продукції виробництва ТОВ «ВП «Інєгва» для клієнтів, акт прийому-передачі зразків, звіт про відрядження ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу транспортного засобу Mersedes-Benz G 400 d № від 23.06.2021 з ПрАТ «Харків Авто», платіжні інструкції на оплату автомобіля та податків та зборів, квитанцію про реєстрацію податкової накладної на придбаний автомобіль від ПрАТ «Харків-Авто», наказ по підприємству №22.04-1/А від 22.04.2024 про тимчасове місце для стоянки автомобіля Mersedes-Benz G 400 d на безкоштовній стоянці біля БЦ «Парус», м. Київ, як більш безпечне місце для збереження активу, наказ по підприємству № 25.03-1 від 25.03.2021 про затвердження форми подорожнього листа та додатків до нього, наказ про призначення відповідального за заповнення подорожніх листів та додатків до нього № 03.04-1 від 03.04.2023, накази про призначення комісії по списанню ПММ № 01.01.-3 від 01.01.2024, 10.05-1 від 10.05.2024, 10.07-1 від 10.07.2023, 01.01-2 від 01.01.2023, договір поставки палива з ТОВ «ВОГ РЕСУРС» від 30.12.2022, договір поставки палива з ТОВ «ПЕТРОЛ ПАРТНЕР» від 25.12.2023, акти передачі паливних карток, акти прийому-передачі палива, видаткові накладні, оборотна сальдова відомість по рахунку 203 бухобліку по списанню палива за період з червня 2023 року по вересень 2024 року, розрахунки витрат палива до подорожніх листів, звіт водія, висновок 1/34758 по розрахунку норм витрат палива, наказ про використання паливно-мастильних матеріалів від 12.08.2021, подорожні листи, акт прийому-передачі автотранспортного засобу від 27.06.2024, наказ про використання автомобіля на підприємстві від 12.08.2021, виписки банку по оплаті за паливо, накази про відрядження за період з червня 2023 року по вересень 2024 року, наказ про призначення відповідальної особи за автомобіль від 25.03.2021.

Судовим розглядом встановлено, що, відповідно до пп. 20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755, ГУ ДПС в Харківській області було надано вимогу директору позивача від 06.11.2024 №3892/ж12/20-40-07-02-09 щодо здійснення заходів з проведення інвентаризації основних засобів, залишків ТМЦ, що знаходяться на обліку товариства.

У відповідь на вищевказаний лист ТОВ «ВП «Інєгва» видано наказ від 08.11.2024 №08.11-2 «Про проведення інвентаризації». Відповідно до наказу, проведено інвентаризацію основних засобів, ТМЦ, на момент перевірки станом на 08.11.2024.

Як вбачається з пояснень позивача, під час проведення інвентаризації 08.11.2024 транспортний засіб Mercedes-Benz G 400 d був відсутній на території складу через перебування у відрядженні разом з працівником ОСОБА_1 , на підтвердження чого надані наказ від 06.11.2024, акт прийому-передачі транспортного засобу та акт прийому-передачі паливної картки.

13.11.2024 на адресу ТОВ «ВП «Інєгва» надійшов лист відповідача про надання доступу до проведення інвентаризації.

У відповідь на вимогу від 13.11.2024 про надання доступу до проведення інвентаризації позивачем була надана відповідь про те, що відрядження працівника ОСОБА_1 разом з транспортним засобом Mercedes-Benz G 400 d продовжено на підставі наказу від 12.11.2024 та надані документи на підтвердження вказаного.

З наданих позивачем документів встановлено, що транспортний засіб Mersedes-Benz G 400 d був придбаний у ПрАТ «Харків-Авто» на підставі договору купівлі-продажу № від 23.06.2021. За придбаний автомобіль ТОВ «ВП «Інєгва» сплатило кошти у розмірі 4 071 944,39 грн. та 1048 207,61 грн.. Позивачем також було сплачено у якості збору під час набуття права власності на легковий автомобіль у розмірі 213 339,67 грн.. Позивач отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Згідно з наказом по підприємству №22.04-1/А від 22.04.2024, тимчасовим місцем для стоянки автомобіля Mersedes-Benz G 400 d можливе місце на безкоштовній стоянці біля БЦ «Парус», м. Київ, як більш безпечне місце для збереження активу, що підтверджує перебування автомобіля у м. Київ.

Стосовно задвоєності нумерації подорожніх листів, позивач пояснив, що ним була допущена описка при встановленні номера подорожнього листа, проте ідентифікація документа можлива за датою складання документа.

Згідно з наказом по підприємству № 25.03-1 від 25.03.2021, затверджено форму подорожного листа, в якій не заповнюються показники електронного лічильника пробігу автомобіля. Показники лічильника заповнюються в звіті водія, на підставі якого заповнюється подорожній лист та додаток до нього згідно з наказом № 25.03-1 від 25.03.2021.

В подорожньому листі зазначено Ф.І.П. водія який підписує подорожній лист згідно з наказом № 25.03-1 від 25.03.2021. Підпис бухгалтера, відповідального за заповнення подорожного листа, можливо ідентифікувати згідно з наказом № 03.04-1 від 03.04.2023.

Акти про списання ПММ мають всі дані про осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції та які підтверджують зміст та обсяг господарської операції.

Додатковим документом ідентифікації осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції є накази про призначення комісії зі списання ПММ № 01.01.-3 від 01.01.2024, 10.05-1 від 10.05.2024, 10.07-1 від 10.07.2023, 01.01-2 від 01.01.2023.

Крім того, на підтвердження використання автомобіля Mersedes-Benz G 400 d у господарській діяльності позивач надав дані про обсяги отриманих замовлень на виробництво та продаж продукції власного виробництва ТОВ «ВП «Інєгва» як результат проведених переговорів з покупцями під час відряджень з використанням автомобіля Mersedes-Benz G 400 d за період з 01.06.2023 по 30.09.2024.

Також, позивачем надані укладені договори на придбання палива у 2023 2024 роках у ТОВ «ВОГ РЕСУРС», ТОВ «ПЕТРОЛ ПАРТНЕР», згідно з якими ТОВ «ВП «Інєгва» придбавало паливо.

Також додатково надані розрахунки витрат палива до подорожніх листів автомобіля Mersedes-Benz G400 в 2023-2024 роках.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує, що позивачем підтверджено, що автомобіль Mersedes-Benz G 400 d було використано у господарській діяльності, ПММ є товарно-матеріальними цінностями, списаними в операціях, що є господарською діяльністю, а витрати на технічне обслуговування вищезазначеного автомобіля є витратами (послугами), які використані підприємством в операціях, що є господарською діяльністю останнього.

Посилання контролюючого органу на те, що подорожні листи оформлені не належним чином, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на те, що певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. До такого висновку дійшов і Верховний Суд в постанові від 09 липня 2019 року у справі №0940/1916/18 (адміністративне провадження №К/9901/14401/19).

Крім цього, в постанові від 26 січня 2021 року у справі № 813/1833/14 (касаційне провадження № К/9901/28911/18), Верховний Суд в контексті перевірки висновків контролюючого органу про певні недоліки, зокрема в подорожніх листах, вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів відносно ліквідації надлишкового державного регулювання в сфері автомобільних перевезень» були внесені зміни, зокрема у Закон України «Про автомобільний транспорт» і виключені нагадування про обов`язкове використання подорожніх листів.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд в постанові від 20 липня 2021 року у справі №620/1635/20 (касаційне провадження №К/9901/2280/21) щодо скасування типової форми дорожнього листа, звернув увагу на те, що підприємство в такому випадку може використовувати будь-яку зручну для обліку форму первинного документа, за умови наявності всіх ознак первинного документа, відомостей у ньому про господарську операцію та підтвердження її здійснення. Списання палива і мастильних матеріалів здійснюється, виходячи з даних про пробіг автомобіля та норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43.

Вказані висновки суду узгоджуються в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 20 грудня 2023 року у справі №821/1566/16.

Колегія суддів зауважує, що, як зазначено вище, позивач у своїй діяльності використовує форму подорожнього листа, згідно з наказом по підприємству № 25.03-1 від 25.03.2021, в якому не заповнюються показники електронного лічильника пробігу автомобіля. Показники лічильника заповнюються у звіті водія, на підставі якого заповнюється подорожній лист та додаток до нього згідно з наказом № 25.03-1 від 25.03.2021.

За встановлених обставин, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 724484 грн. (695817 грн.+24722 грн.+3 945 грн.) є протиправним та таким, що належить скасувати.

Стосовно правомірності списання товару «Кабельна кліпса», колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки встановлено, що, згідно з даними бухгалтерського обліку по рахунку 28 «Товари», з балансу підприємства були списані товарно-матеріальні цінності (кабельна кліпса) на загальну суму (по коду УКТЗЕД ) 618 212,98 грн.. Однак, первинні документи, що підтверджують реалізацію зазначеного товару (по коду УКТЗЕД ) до перевірки не надано.

Враховуючи зазначене вище, кліпсу кабельну (по коду УКТЗЕД ) на загальну суму 618 212,98 грн. списано без документів, які підтверджують її використання у господарській діяльності, податкові накладні на суму операцій з вищезазначеними товарами (по коду УКТЗЕД ) підприємством не складались та не реєструвались, податкові зобов`язання по ПДВ не нараховувались. Таким чином, ТОВ «ВП «Інєгва», в порушення п. 198.5. cт. 198 Кодексу, занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 123 643 грн..

Так, на підтвердження правомірності списання товару «Кабельна кліпса» позивачем до матеріалів справи надано: реєстр видаткових накладних та зареєстрованих податкових накладних з реалізації ТОВ «ВП «Інєгва» товару «Скоба кабельна» покупцям, опис технологічного процесу комплектації продукції «Скоба кабельна», видаткові накладні на купівлю товару «Кабельна кліпса» по ТОВ «БІНАТ ПЛЮС», видаткову накладну № 582 від 16.07.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. № , код УКТЗЕД , ТОВ «ТД ЕСАТ», видаткова накладна № 1450 від 01.04.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. №, код УКТЗЕД , ТОВ «ОРМАНС», видаткова накладна № 136 від 22.01.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег № , ТОВ «СПЕЙР ПАТС», видаткова накладна № 683 від 25.10.2023, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. № , висновок ХТПП з визначення коду УКТЗЕД, опис продукції скоба, додаток 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до наказу про встановлення норм витрат матеріалів № 20-п від 10.04.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВП «Інєгва» придбало товари «Кабельна кліпса» у наступних платників ПДВ: ТОВ «БІНАТ ПЛЮС», видаткова накладна № 582 від 16.07.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. № , код УКТЗЕД ТОВ «ТД ЕСАТ», видаткова накладна № 1450 від 01.04.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег.№, код УКТЗЕД , ТОВ «ОРМАНС», видаткова накладна № 136 від 22.01.2024, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. № , ТОВ «СПЕЙР ПАТС», видаткова накладна № 683 від 25.10.2023, ПН зареєстрована в ЄРПН за рег. № .

Згідно з технологічним процесом комплектації номенклатури № ІН-00009 від 02.01.2023, затвердженим Додатком 1-Комплектація від 01.01.2023 та Додатком 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до наказу про встановлення норм витрат матеріалів № 20-п від 10.04.2017, товар «Кабельна кліпса» скомплектовано у комплект номенклатура «Скоба кабельна», зразок документу комплектації комплектація №8 від 16.11.2023.

Отриманий комплект належить до групи продукції власного виробництва ТОВ «ВП «Інєгва» крепильні вироби (install), про що свідчать дані каталогу на офіційному сайті компанії inegva.ua/catalog/install, яка реалізується підприємством за кодом УКТЗЕД .

ТОВ «Виробниче підприємство «Інєгва» було подано лист-заявку до Харківської товарно-промислової палати з фотографіями «Скоби кабельної» для визначення коду товару згідно з українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД). За результатами дослідження підтверджено, що «Скоба кабельна» відноситься до коду УКТЗЕД .

Таким чином, позивачем товар «Кабельна кліпса» було списано за даними бухгалтерського обліку з рахунку 281 «Товари на складі» на підставі документів комплектація номенклатури на рахунок 26 «Готова продукція». Для розмежування обліку товарів, придбаних для продажу, та скомплектованої продукції випуск комплекту «Скоба кабельна» відображено по рахунку 26 (Додаток 1-Комплектація/1 від 01.11.2023 до наказу № 20-п від 10.04.2017).

З рахунку 26 номенклатура «Скоба кабельна» списана на підставі видаткових накладних покупцям та зареєстровано в ЄДРПН податкові накладні.

Враховуючи викладене, позивачем підтверджена правомірність списання товару «Кабельна кліпса» як такого, що пов`язаний з господарською діяльністю позивача.

За встановлених обставин, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 123643 грн. є протиправним та таким, що належить скасувати.

Стосовно правильності списання товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р», колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, в ході перевірки встановлено, що, згідно з даними бухгалтерського обліку по рахунку 28 «Товари», з балансу підприємства були списані товарно-матеріальні цінності (по коду УКТЗЕД ) на загальну суму 2 832,50 грн. без документів, які підтверджують його використання у господарській діяльності, податкові накладні на суму операцій з вищезазначеними товарами (по коду УКТЗЕД ) підприємством не складались та не реєструвались, податкові зобов`язання по ПДВ не нараховувались. Таким чином, ТОВ «ВП «Інєгва», в порушення п. 198.5. cт. 198 Кодексу, занижено суму податкових зобов`язань по податку на додану вартість всього в сумі 567 грн..

Так, на підтвердження правильності списання товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» позивачем до матеріалів справи надано: розрахунок коригування податкової накладної № 1 від 31.05.2023, податкову накладну від ТОВ «Партнер-групп ЛТД», зареєстровану в ЄДРПН 19.10.2021, рег. № , відображення операцій з придбання товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» по рахунках бухобліку 281, податкову накладну на ТОВ «Охорона праці 2010», зареєстровану в ЄДРПН 31.05.2023, рег. № .

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВП «Інєгва» 19.10.2021 за видатковою накладною № 88215 від 19.10.2021 отримало товар «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» в кількості 38 шт. від постачальника ТОВ «Партнер-групп ЛТД» за ціною 309,00 грн., в тому числі ПДВ 51,50 грн.. Податкова накладна від постачальника зареєстрована в ЄДРПН 19.10.2021, рег. № .

12.11.2021 ТОВ «ВП «Інєгва» здійснило оплату за отримані товари по рахунку 12222 від 19.10.2021, що підтверджено випискою за рахунком №5693401 ТОВ «ВП «Інєгва» в АТ «СЕНС БАНК» від 12.11.2021.

Операції з придбання товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» по рахунках бухобліку 281 та 631 відображено в картках рахунків.

31.05.2023 ТОВ «ВП «Інєгва» отримало оплату від покупця ТОВ «Охорона праці 2010» по рахунку № 124 від 31.05.2023, згідно з договором №0105 від 02.05.2022, в сумі 17530,43 грн., що підтверджено випискою за рахунком №5693401 ТОВ «ВП «Інєгва» в АТ «СЕНС БАНК» від 31.05.2023.

01.06.2023 ТОВ «ВП «Інєгва» відвантажило покупцю ТОВ «Охорона праці 2010» оплачену продукцію за видатковою накладною № 284 від 01.06.2023 на умовах FCA склад продавця, в тому числі покупні товари «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» в кількості 11 шт. по ціні 392,92 грн., в тому числі ПДВ 65,49 грн..

Податкова накладна на покупця зареєстрована в ЄДРПН 31.05.2023, рег. № .

Операції з продажу товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» по рахунках бухобліку 361 відображено в картці рахунку.

Як вбачається з пояснень позивача, при складанні податкової накладної була допущена помилка в реквізиті «Код товару згідно з УКТ ЗЕД», яка була виправлена шляхом подання РК.

Враховуючи викладене, позивачем підтверджена правомірність придбання та продажу товару «Маска зварювальника хамелеон Кентавр СМ-305Р» як такого, що пов`язана з господарською діяльністю позивача.

За встановлених обставин, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 567 грн. є протиправним та таким, що належить скасувати.

Також, як вбачається з матеріалів справи, вході перевірки встановлено, що, згідно з первинними документами (актами наданих послуг та специфікаціями до них) та даними бухгалтерського обліку по рахункам 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут» ТОВ «ВП «Інєгва» отримувало від ТОВ «Нова Пошта» (код за ) послуги з організації перевезення відправлень. Виходячи з наданих до перевірки документів неможливо встановити зв`язок з господарською діяльністю платника:

- по відправленням на адресу ТОВ «ВП «Інєгва» від приватних осіб, відносини з якими відповідно до наданих до перевірки первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку відсутні;

- по відправленням ТОВ «ВП «Інєгва» на адресу приватних осіб, відносини з якими відповідно до наданих до перевірки первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку відсутні,

- по відправленням, по яким зазначено вантаж, який неможливо ідентифікувати/пов`язати з господарською діяльністю підприємства.

Отже, послуги з організації перевезення відправлень на загальну суму 52 643,07 грн. (з ПДВ) використані підприємством в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином, ТОВ «ВП «ІНЄГВА» в порушення п. 198.5 cт. 198 Кодексу занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 8 772 грн..

Також, згідно з даними бухгалтерського обліку та первинними документами, перевіркою встановлено випадок, коли підприємством здійснювалась реалізація товарів нижче ціни придбання таких товарів.

Товар, реалізований на адресу ТОВ «ТЕКО 3000» (обсяг постачання без урахування ПДВ складає 4 025,70 грн.), відповідно до наданих до перевірки документів придбано ТОВ «ВП «Інєгва» у ФОП ОСОБА_2 на суму 4 260 грн..

Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено перевищення обсягу придбання товарів над обсягом постачання товарів в розмірі 234,30 грн..

Таким чином, на порушення вимог п. 188.1 cт. 188 Податкового кодексу України, ТОВ «ВП «Інєгва» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ всього в сумі 47 грн..

Разом з тим, апеляційна скарга позивача не містить доводів щодо протиправності вказаних висновків відповідача, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 8819 грн. (8 772 грн.+47 грн.) є правомірним та таким, що не належить скасувати.

Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено склад податкового порушення в частині заниження позивачем суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 848694 грн. та, як наслідок порушення вимог пункту 198.5. cт. 198 Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 848694 грн. (724484 грн. + 123643 грн. + 567 грн.).

Враховуючи, що під час апеляційного перегляду справи не знайшла свого підтвердження правомірність встановлення у діяльності позивача порушень вимог пункту 198.5 статті 198 ПК України, оскільки висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 848694 грн. визнані судом хибними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, у позивача відсутній обов`язок щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 848694 грн., а, відтак, висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 200.1, статті 200 ПК України є протиправними, а прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області податкове повідомлення-рішення №5 від 18.12.2024 про застосування штрафної санкції за нереєстрацію податкових накладних у розмірі 27227,05 грн. відповідно є неправомірним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ "Виробниче підприємство "Інєгва" підлягають частковому задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами до п. 1, п. 4 ч.1ст.317 КАС України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 848694 грн. та №5 від 18.12.2024 в частині визначення штрафних санкцій сумі 27227,05 грн. з постановленням в цій частині нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині відмови у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/35880/24 слід залишити без змін.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто судові витрати підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України у разі задоволення позовних вимог, часткового задоволення позовних вимог, задоволення (часткове задоволення) апеляційної чи касаційної скарги у разі, якщо суд відповідної інстанції змінить судове рішення або ухвалить нове на користь особи.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм процесуального права викладено Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 240/20727/23).

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позовні вимоги щодо скасування правових актів індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень задоволено в частині визначення суми у загальному розмірі 875921,05 грн.. Разом з тим, до суду позивач звернувся з позовом на загальну суму вимог 885201,87 грн.. Тобто, частина задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанції складає 98,95 % від загальної суми.

Оскільки сума судового збору сплачена до суду апеляційної інстанції становить 15933,25 грн., сума судового збору, яку має відшкодувати відповідач, відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, становить 15765,70 грн. (15933,25*98,95%=15765,70).

Оскільки сума судового збору сплачена до суду першої інстанції складає 6056,00 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати судовий збір у розмірі 5992,41 грн. (6056,00*98,95%=5992,41).

Відтак, колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судових витрат зі сплати судового збору за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги в загальній сумі 21758,11 грн..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/35880/24 скасувати в частині відмови у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 848694 грн. та №5 від 18.12.2024 про застосування штрафних санкцій у розмірі 27227,05 грн..

Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 848694 грн..

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №5 від 18.12.2024 про застосування штрафних санкцій у розмірі 27227,05 грн..

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/35880/24 залишити без змін..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Інєгва" (61051, вул. Букова, буд. 40, м. Харків, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви (5992,41 грн.) та апеляційної скарги (15765,70 грн.) у загальному розмірі 21758 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім гривень) грн. 11 коп..

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко