Справа № 635/6115/25
Суддя: Базов О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/6115/25
Провадження № 2-а/635/22/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Базова О.В.

за участю секретаря Макаренко С.І.,

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) подано до суду позовну заяву, в якій позивач просить визнати її - ОСОБА_1 потерпілою у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване протоколом ВАД N?696475 від 14.07.2025 року, визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (далі також відповідач), ухвалену за результатами розгляду адміністративного протоколу серії ВАД N?696475 від 14.07.2025 року, направити справу про адміністративне правопорушення, оформлену протоколом серії ВАД N?696475 від 14.07.2025 року, до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області для нового розгляду із забезпеченням участі потерпілої особи ОСОБА_1 , стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.08.2025 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області копію оскаржуваної постанови та копію адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 від 14.07.2025 № 696475 за ст. 152 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07 та 08 липня 2025 року нею були здійснені телефонні звернення до поліції на гарячу лінію «102», у зв?язку з систематичним порушенням тиші з боку її сусіда ОСОБА_2 . Протягом останніх років ОСОБА_2 майже щоденно у вечірній час та майже до ночі вмикав надмірно гучну музику, яка створювала фізичний та психоемоційний дискомфорт для членів сім`ї позивача. 08.07.2025 позивач звернулась до Управління патрульної поліції у Харківській області зі зверненням (вх. ЄО N? 8327), у якому бажала ознайомитись з матеріалами справи, отримати копії адміністративного матеріалу, отримати інформацію про вжиті заходи реагування тощо. Як з?ясувалося, Відділом поліції N?2 Харківського РУП N?1 ГУНП в Харківській області від 28.07.2025 адміністративний протокол стосовно ОСОБА_2 за ст.152 КУпАП серії ВАД N? 696475 від 14.07.2025 року направлений до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради. Позивача не було ознайомлено з цим протоколом, не було визнано потерпілою, не було повідомлено про дату, час і місце розгляду матеріалу. З відповіді адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради від 30.07.2025 року стало відомо, що протокол про адміністративне правопорушення ВАД N?696475 було розглянуто, провадження закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач не була визнана потерпілою, не була викликана на засідання адміністративної комісії, не була поінформована про дату, час і місце розгляду, не мала можливості висловити свою позицію, заявити клопотання чи надати додаткові матеріали.

До позовної заяви долучено консультативний медичний висновок стосовно ОСОБА_1 і медичні документи, у яких зазначено: головні болі, аритмія, тривожність, порушення сну, інші ознаки стресової реакції внаслідок тривалого впливу шумового навантаження. Діагноз: гостра реакція на стрес.

Також, на думку позивача, відповідач не перевірив кваліфікацію діяння, яке було вказано у заяві як порушення тиші (ст. 182 КУПАП), протокол склали за ст.152 КУпАП (порушення правил благоустрою).

Таким чином, рішення відповідача про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 є безпідставним, свавільним і таким, що ухвалено з грубим порушенням процесуального порядку, оскільки:

- провадження було закрито без участі потерпілої особи, яку не залучили до справи та не надали їй можливості надати пояснення, докази, зауваження, заявити клопотання;

- рішення ухвалено на підставі оцінки медичних документів заявника, а отже, потерпілої особи, що підтверджують наявність шкоди здоров?ю, без заслуховування самої особи, якої ці документи стосуються;

- не було досліджено пояснення свідка, надане в письмовій формі, яке прямо вказує на наявність порушення тиші та підтверджує дії правопорушника;

- не здійснено перевірки об?єктивних даних, зокрема відеозаписів, про які заявлено у зверненні потерпілої до поліції від 08.07.2025 р.;

- жодна з вимог потерпілої не була розглянута або задоволена, а право на доступ до матеріалів справи реалізоване не було.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому висловлено заперечення проти позову, з посиланням на те, що постанова прийнята законно, обґрунтовано. Так, 30.07.2025 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради розглянула справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, серія ВАД від 14.07.2025 N? 696475, а саме відповідно до п. 2 Розділу VI «Правил благоустрою території селища Пісочин Харківського району», які затверджені рішенням XXXII сесії V скликання від 03.09.2010 року (далі - Правила). Зокрема, шум на захищених об?єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. За результатами розгляду справи адміністративна комісія прийняла рішення про закриття справи у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 від 14.07.2025 ВАД N? 696475 виявлені недоліки (деякі зауваження), а саме: не вказано, за допомогою якого засобу вимірювання було проведено замір гучності рівня шуму, також не вказано рівень шуму за шкалою дБА/NC, а також не зазначено призначення приміщення та території згідно Додатку 1 до Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових і громадських будинків і на території житлової забудови (Наказ Міністерства охорони здоров?я України 22 лютого 2019 року N? 463); свідки та поняті не зазначені, але додано письмове пояснення свідка ОСОБА_3 .

Обов?язковою ознакою об?єктивної сторони цього адміністративного правопорушення є дія, яка полягає в розповсюдженні шуму вище за рівень, встановлений

Державними санітарними нормами у відповідному приміщенні та території.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують такі обставини. В протоколі вказано, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (п. 2 Розділу VI Правил), однак доказів вказаного правопорушення надано не було.

Отже, у адміністративної комісії є сумніви щодо доведення винуватості ОСОБА_4 . Така позиція співвідноситься з п. 4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 р. N? 23-рп/2010 Конституційного суду України, якою зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, а також з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 р. у справі N? 11-1219сап19 та від 2 вересня 2021 р. у справі N? 11-97сап20, в якій зазначено, що презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, відповідач обгрунтував, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КупАП.

Щодо доданих до протоколу про адміністративне правопорушення засобів доказування додано диски, але жодний із трьох записів не відтворюється.

До справи додані висновки консультації спеціаліста стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , проте, склад адміністративного правопорушення не передбачає в обов?язковому порядку настання шкідливих наслідків, а також те, що в протоколі зафіксовано відсутність шкоди, тому адміністративна комісія не взяла до розгляду ці письмові докази, як такі, що не входять до предмету доказування.

До справи додано письмове пояснення свідка ОСОБА_3 . Беручи до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про вказану особу, відповідач визнав вказані пояснення є недопустимими.

Уповноваженими особами визначати статус осіб у справах про адміністративні правопорушення є органи та особи, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Право на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП законом визначено органи Національної поліції (абз. 1, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП).

У свою чергу, відповідач не має повноважень щодо визначення статусу особи, як потерпілої у такому провадженні. За змістом матеріалів справи про адміністративне правопорушення (протокол ВАД N?6964475 від 14.07.2025) процесуальний статус ОСОБА_1 не визначено, в протоколі зазначено, що жодної шкоди адміністративним правопорушенням не завдано.

При цьому, у позовній заяві позивач визнає, що не є потерпілою особою за вказаною справою про адміністративне правопорушення. В той же час, позивач стверджує, що вона є потерпілою, але її не було запрошено до розгляду справи.

Адміністративна комісія розглядає справу за наявними матеріалами, які були підготовлені працівниками Національної поліції і не має законних повноважень вносити зміни до такого протоколу або ініціювати збір нових доказів. Вказане втручання прямо б суперечило суті такого органу, який покликаний розглянути справу, а також стадіям розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Вказану інформацію було надано ОСОБА_1 на її звернення від 29.07.2025 року.

Працівники Національної поліції кваліфікували діяння за ст. 152 КУпАП, яка відповідно відсилає до Правил та Наказу Міністерства охорони здоров?я України 22.02.2019 N? 463, де встановлені санітарні норми рівнів шуму та методи їх вимірювання. Отже. посилання позивача на не перевірку кваліфікації є лише спробою вести суд в оману щодо діяльності адміністративної комісії. Таким чином, розгляд справи був здійснений у визначені законом строки, з?ясовано усі обставини справи та належно оцінені усі матеріали справи з відповідними висновками по кожному із засобів доказування.

НА звернення ОСОБА_1 та її представників відповідачем були надані вичерпні відповіді в межах повноважень.

За своїм змістом аргументи позивача зводяться до зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення та дій/бездійльності працівників Національної поліції, а не до адміністративної комісії. Жодних доказів, аргументів на користь того, що постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, надано не було.

Крім того, правом на оскарження постанови про адміністративне правопорушення наділяється, зокрема, потерпіла особа. Право на звернення до суду не є абсолютним і підлягає обмеженню відповідно до закону. Таким обмеженням є коло осіб у яких таке право є відповідно до КУПАП. Отже, у ОСОБА_1 відсутня адміністративна правосуб?єктність на подання такого позову. Позивач всупереч вимогам КУпАП та КАС України пред?являє позовну заяву, вважаючи себе потерпілою особою, а також вимагає визнати себе потерпілою особою, вже після того, як справу було розглянуто. У свою чергу, адміністративною комісією вказано на допущені помилки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також збору доказової бази, у зв?язку із чим справу було закрито.

Також, відповідач отримав ухвалу з додатками про відкриття провадження по вказаній справі 11.08.2025 о 18:54:18 згідно даних системи «Електронний суд», таким чином останнім днем строку подання відзиву є 26.08.2025.

Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, надали додаткові пояснення.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши надані відеозаписи, встановив наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, статтями, 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Адміністративна комісія створена та діє відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 215, 216 КУпАП, саме комісія уповноважена проводити розгляд справ про адміністративні правопорушення, що випливає в приписів ст. 213 КУпАП.

Згідно постанови №23 від 30.07.2025 року, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради розглянула справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, серія ВАД від 14.07.2025 N? 696475, встановила, що підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, у зв`язку з чим провадження закрила на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови.

Відповідно до вимог ст. 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких встановлено адміністративну відповідальність за ст. 152 КУпАП.

Відповідно до п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів.

З ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вбачається, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, а відповідно до ч. 1 ст.20 даного Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Правила благоустрою території міста є нормативно-правовим актом, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, встановлюється порядок комплексного розчищення та озеленення територій, а також комплекс соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, з метою раціонального використання території міста, належного утримання та охорони.

«Правила благоустрою території селища Пісочин Харківського району», затверджено рішенням XXXII сесії V скликання від 03.09.2010, відповідно до п. 2 Розділу VI шум на захищених об?єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Відповідно до п. 4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 р. N? 23-рп/2010 Конституційного суду України адміністративна відповідальність в Україні

та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Постановами Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 р. у справі N? 11-1219сап19 та від 2 вересня 2021 р. у справі N? 11-97сап20 визначено, що презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до вимог п.п.4 п. «б» ч.1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад» віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Відповідно до ст. 213 КУпАП до переліку органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення включені в тому числі адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Відповідно до вимог ст.ст. 215, 216 КУпАП адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування, є колегіальним органом, розглядають справи на своїх засіданнях.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови став протокол про адміністративне правопорушення ВАД N?6964475 від 14.07.2025. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі та не може бути предметом оскарження, оцінюється судом в сукупності із наданими до нього доказами. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка фактично є обвинуваченням. Протокол оцінюється у якості доказу у сукупності із всіма матеріалами, доданими до нього.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 п.1-4 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями тощо.

Тобто, протокол складений уповноваженою особою Національної поліції в Харківській області, відповідно до вимог ст. 255 КУпАП із дотриманням вимог ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, як досліджено та зазначено відповідачем, у матеріалах за вказаним протоколом відсутні дані про належне вимірювання рівня шуму, а також додані носії інформації не відтворюють відеозапису.

Відповідно до ст.269 КУПАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Аналізом положень ст. 152 КУпАП вбачається, що зазначений склад адміністративного правопорушення є формальним, не передбачає доведення та встановлення шкоди як елементу цього складу, так само як встановлення та наявності потерпілих від такого правопорушення.

Суд вважає, що постанова про закриття провадження щодо адміністративного правопорушення прийнята законно, в межах компетенції адміністративної комісії, з дотриманням встановленого порядку розгляду справи, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 139 КАС України понесені судові витрати позивачем стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.152, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки https://hr.hr.court.gov.ua.

Повний текст складено 30.01.2026.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , РОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська обл., Харківський район, селище Пісочин, вул. ім. Беліменків, буд. 2.

Суддя Базов О.В.