Справа № 320/57781/24
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Київ справа №320/57781/24

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армакс Груп» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Армакс Груп» із позовом до Київської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000957 від 12.12.2023.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що при митному оформленні товару за митною декларацією №23UA47U2 від 12.12.2023, який ввозився на митну територію України, ним було визначено його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту).

Позивач стверджує, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей.

Водночас, на думку позивача, митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням методу визначення митної вартості на підставі ціни угоди щодо подібних (аналогічних) товарів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив, що отримавши від позивача МД №23UA47U2 від 12.12.2023 на товар встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості.

Відповідач стверджує, що за наслідками перевірки поданих позивачем документів, митницею відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості, а за наслідками проведеної з декларантом консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару митну вартість товарів за МД позивача було визначено за методом визначення митної вартості на підставі ціни угоди щодо подібних (аналогічних) товарів, що, на думку відповідача, свідчить про правомірність вчинених ним дій та законність спірного рішення, просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Армакс Груп" (ідентифікаційний код 40231499, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд.7-Г) зареєстровано в якості юридичної особи.

Судом встановлено, що 27.03.2023 року між компанією «BAODING JINGKA IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD» (Китай), як продавцем, та ТОВ «Армакс Груп», як покупцем, укладено Договір на поставку товару №28/03/2023-1, за умовами якого Продавець зобов`язався здійснити поставку сантехнічної продукції.

Відповідно до п. 1.2. Договору на поставку товару №28/03/2023-1 від 27.03.2023 постачання товару здійснюється окремими партіями автомобільним транспортом. Найменування товару, його кількість, ціна обумовлюються на кожну окрему партію товару та вказуються в інвойсах.

Відповідно до п.2.1. Договору на поставку товару №28/03/2023-1 від 27.03.2023 місце поставки та базисні умови поставки обумовлюються згідно Правил «Інкотермс-2010» на кожну окрему партію товару та вказуються в інвойсах.

На виконання умов вказаного договору продавцем поставлено товар: фітинги для зварювання встик зі сталі марки 20 та фітинги для зварювання встик коліна із згином 90 градусів, зі сталі марки 20 загальною вартістю 45297,45 доларів США за рахунком-фактурою (інвойсом) № HG-WKALKD-02 від 01.08.2023.

Обов`язки транспортування товару міжнародним сполученням покладались на ПП «Ферст Вей» згідно договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 04.01.2023 №ПП023/01-04. Виконання послуг підтверджується рахунком-фактурою № 1299 від 21.11.2023 та рахунком-фактурою № 1300 від 21.11.2023.

ТОВ «Армакс Груп» через уповноваженого представника до митного оформлення подано електронну митну декларацію, згідно якої товар на суму 45297,45 доларів США сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 173 від 16.06.2023 та № 179 від 25.07.2023.

ТОВ «Армакс Груп» для підтвердження митної вартості товару було надано товаро-супровідні документи, що підтверджують витрати на оплату товару та транспортування.

Митна вартість товарів визначена ТОВ «Армакс Груп» за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Судом встановлено, що позивачем подано до оформлення відповідачу ЕМД №23UA47U2 від 12.12.2023 для митного оформлення товарів, у графі 31 зазначено:

- товар 1: Відвід ГОСТ 17375 розмір 48x4 -300шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 57x3 -2500шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 57x5 -800шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 57x6 -400шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 60x3 -400шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 76x3,5 -3250шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 76x5 -800шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 76x6 -200шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 89x3,5 -2750шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 89x5 -700шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 89x6 -300шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 108x3,5 -2700шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 108x5 -700шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 108x6 -300шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 114x4 -300шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 114x6 -100шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 133x4 -500шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 133x6 -50шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 139x4 -100шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 139x6 -50шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 159x4,5 -400шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 159x6 -250шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 168x4 -200шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 168x6 -50шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 219x5 -200шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 219x6 -300шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 273x6 -75шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 325x6 -20шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 325x8 -25шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 426x8 -15шт. Відвід ГОСТ 17375 розмір 426x10 -10шт. Торговельна марка - BAODING JINGKA Виробник - BAODING JINGKA IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD.;

- товар 2: Заглушка ГОСТ 17379 розмір 89x3,5 -300шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 108x3,5 -200шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 133x4 -100шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 159x4,5 -150шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 219x6 -75шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 273x6 -25шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 325x8 -25шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 426x8 -10шт. Заглушка ГОСТ 17379 розмір 530x8 -10шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 26,9*21,3/2,5 -25шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 33,7*21,3/2,5 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 33,7*26,9/2,5 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 42,4*21,3/2,5 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 48*26,9/3 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 48*33,7/3 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 48*42,4/3 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 57*26,9/3 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 57*33,7/3 -25шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 57*42,4/3 -25шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 57*48/3 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 76*48/4/4 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 76*57/4 -75шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 89*57/4 -30шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 89*76/4 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 108*57/4 -30шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 108*76/4 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 108*89/4 -40шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 133*76/4 -15шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 133*89/4 -15шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 133*108/4 -15шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 159*89/4,5 -15шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 159*108/4,5 -15шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 159*133/4,5 -10шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 219*108/4,5 -10шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 219*133/4,5 -10шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 219*159/4,5 -20шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 57х5 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 76х3,5 -200шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 76х5 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 89х3,5 -200шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 89х6 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 108х4 -200шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 108х6 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 114х4 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 133х4 -50шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 133х6 -30шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 159х4,5 -200шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 159х6 -30шт. Трійник ГОСТ 17376 розмір 219х6 -75шт. Торговельна марка - BAODING JINGKA Виробник - BAODING JINGKA IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD.

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані:

- пакувальний лист б/н від 01.08.2023;

- рахунок-проформа HG-WKALKD-02 від 15.06.2023;

- рахунок-фактура HG-WKALKD-02 від 01.08.2023;

- коносамент BW23080065 від 17.08.2023;

- накладна УМВС № 31502644 від 21.11.2023;

- накладна УМВС № 31502646 від 21.11.2023;

- сертифікат про проходження товару 23С4403B5994/02583 від 06.09.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 173 від 16.06.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 179 від 25.07.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1299 від 21.11.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1300 від 21.11.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №375/Л від 22.11.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №376/Л від 22.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №28/03/2023-1 від 27.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №137 від 01.04.2016;

- договір (контракт) про перевезення ПП023/01-04 від 04.01.2023;

- разова перепустка № 2213 від 11.12.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 00206919 від 14.08.2023;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №23UA47U2 від 12.12.2023;

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у вказаній митній декларації Київською митницею було направлено позивачу повідомлення про надання додаткових документів.

12.12.2023 на підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом направлено лист №2, в якому зазначено, що всі документи, необхідні для підтвердження митної вартості, згідно МД 23UA47U2 надіслані.

Розглянувши подані позивачем документи відповідачем було прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023 та визначено митну вартість товару за резервним методом.

У зв`язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості №UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023, митним органом видано Картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA100060/2023/000957.

В обґрунтування вказаних вище рішень, митний орган повідомив про наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та невідповідностей, що не дають можливості впевнитись у достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значення складових митної вартості товарів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та картою відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (частина перша статті 257 МК України).

Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтями 49 та 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для:1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно зі частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої-другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур №3018-VI від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, адміністративне провадження № К/9901/45484/18.

Як зазначено вище, у спірному рішенні в якості підстави для коригування митної вартості товару відповідач вказав на те, що надані позивачем рахунки-фактури від ТОВ "Ферст Вей" №1299, №1300 від 21.11.2023, що містить відомості стосовно транспортних витрат, однак дані витрати експедитора не підтверджуються рахунками, що видані суб`єктами господарювання, що залучаються до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади, як це зазначено в Законі від 01.07.2004 №1955, з приводу чого суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивачем подано до оформлення відповідачу ЕМД №23UA47U2 від 12.12.2023, зокрема, рахунок-фактуру №1299 від 21.11.2023, рахунок-фактуру №1300 від 21.11.2023, довідку про транспортні витрати №375/Л від 22.11.2023, довідку про транспортні витрати №376/Л від 22.11.2023 та договір про перевезення №ПП023/01-04 від 04.01.2023.

З матеріалів справи вбачається, що Приватним підприємством "Ферст Вей" було виставлено позивачу рахунок на оплату №1300 від 21.11.2023 на суму 150333,76 грн, рахунок на оплату №1299 від 21.11.2023 на суму 124070,63 грн.

Відповідно до довідки ПП "Ферст Вей" про транспортно-експедиційні витрати від 22.11.2026 №376/Л, транспортні експедиторські витрати, включно з вантажно-розвантажувальними роботами по контейнерам MIEU0040964 коносамент BW23080065 за маршрутом XINGANG, Китай пп "Мостиська-Пшемисль", Україна становить 112 297,51 грн. З них: Фрахт XINGANG, Китай - Gdansk, Польща - 63 393,76 грн ВРР та портові витрати Gdansk, Польща - 10 867,50 грн Перевезення Gdansk, Польща - пп "Мостиська-Пшемисль", Україна - 38 036,25 грн.

Відповідно до довідки ПП "Ферст Вей" про транспортно-експедиційні витрати від 22.11.2026 №375/Л, транспортні експедиторські витрати, включно з вантажно-розвантажувальними роботами по контейнерам MRKU8206809 коносамент BW23080065 за маршрутом XINGANG, Китай пп "Мостиська-Пшемисль", Україна становить 89 656,88 грн. З них: Фрахт XINGANG, Китай - Gdansk, Польща - 47 998,13 грн ВРР та портові витрати Gdansk, Польща - 9 056,25 грн Перевезення Gdansk, Польща - пп "Мостиська-Пшемисль", Україна - 32 602,50 грн.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що "...якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів...".

Таким чином, враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає належним та достатнім доказом на підтвердження розміру витрат на перевезення подані позивачем до митного оформлення та до суду довідки ПП "Ферст Вей" від 22.11.2023 №375/Л, №376/Л. Як наслідок, у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Отже, зазначені відповідачем у спірному рішенні обставини не можуть бути підставою для витребування додаткових документів, оскільки виключно на підставі частини третьої статті 53 МК України митний орган може витребувати додаткові документи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно коносаменту від 17.08.2023 № BW23080065 транспортування морським шляхом відбувалося за участю підприємства SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGHT FORWARDING CO, LTD. Відповідно до залізничних накладних СМГС від 21.11.2023 №№31502644, 31502646, товар з порту ГЛИВИЦЕ (Польща) переміщувався залізничним транспортом за участі ще одного підприємства ПЦЦ ИНТЕРМОДАЛЬ. До митного оформлення було подано договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 04.01.2023 №ПП23/01-04, який укладено між ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» та ТОВ «АРМАКС ГРУП». Інших договорів, щодо залучення третіх осіб, а саме підприємства SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGHT FORWARDING CO, LTD. та ПЦЦ ИНТЕРМОДАЛЬ - до митного органу та до суду не було надано.

Проте, суд не приймає до уваги вказані пояснення відповідача, оскільки вони не були зазначені у спірному рішенні в якості підстави для коригування митної вартості товарів.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

У зв`язку з цим, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023 прийнято відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023 є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За таких обставин, вимога про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023 підлягає задоволенню у зв`язку із задоволенням основної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 23.02.2024 №396722.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6056,00 підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської митниці.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000086/2 від 12.12.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000957 від 12.12.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Армакс Груп" судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської митниці.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.