Справа № 500/146/26
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/146/26

30 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 адвоката Фльорківа Олександра Володимировича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Релігійна організація Парафія Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, Приватне підприємство "Явір" про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Фльорківа Олександра Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, у якому просять:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесаги В.Й. № 530 від 23.07.2021 "Про затвердження містобудівних умов та обмежень";

скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджені наказом начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесаги В.Й. № 530 від 23.07.2021, та зареєстровані в ЄДЕССБ 23.07.2021 за № MU01:4102-9827-1885-0682;

визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Шапки В.В. від 22.06.2022 про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, який зареєстрований в ЄДЕССБ 22.06.2022 за № ІУ99.

Ухвалою суду від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Релігійна організація Парафія Української Греко Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, Приватне підприємство "Явір".

29.01.2026 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Фльорківа Олександра Володимировича про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити Релігійній організації Парафія Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, Приватному підприємству «Явір-90» та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб виконувати будівельні роботи з будівництва багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення по вул. А. Чайковського, Малишка, Слівенська у м. Тернополі на земельній ділянці кадастровий номер :08:017:0055, вводити його в експлуатацію, реєструвати речові права на нього.

Така заява обґрунтована протиправністю оскаржуваних рішень. Заявник звертає увагу, що предметом спору в даній адміністративній справі є рішення суб`єктів владних повноважень про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та дозволу на виконання будівельних робіт, на підставі яких здійснюється будівництво багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення по вул. А. Чайковського, Малишка, Слівенська у м. Тернополі. Підставність заявлених позовних вимог обґрунтовується порушенням відповідачами вимог закону при використанні ними владних повноважень та прийнятті оскаржуваних рішень про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва і дозволу на виконання будівельних робіт, та невідповідністю будівництва багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення по вул. А. Чайковського, Малишка, Слівенська у м. Тернополі цільовому призначенню земельної ділянки кадастровий номер :08:017:0055, на якій ведеться будівництво, та, відповідно, невідповідністю такої забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Земельна ділянка, на якій ведеться забудова, передана в постійне користування релігійній організації для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд, натомість ведеться будівництво багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення (загальна площа будівлі складає 21705,19 м.кв., загальна кількість квартир складає 168 одиниць, загальна площа квартир у будинку складає 12856,5 м.кв., загальна площа підземного паркінгу складає 3840,32 м.кв). Замовником даного будівництва є Парафія Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, генеральним підрядником є приватне підприємство «Явір-90». На даний час дана земельна ділянка кадастровий номер :08:017:0055 загальною площею 0,5265 га загороджена, на ній проводяться будівельні роботи, зокрема здійснюється будівництво багатоквартирного будинку на рівні 8-10 поверхів.

Заявник вважає, що здійснення будівництва багатоквартирного будинку істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду, а також ускладнить або унеможливить ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, що відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову.

У зв`язку із продовженням будівництва багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення до ухвалення рішення у справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів та інших осіб, зокрема територіальної громади міста Тернополя, парафіян Парафії Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, інвесторів, які придбавають майнові права на квартири та/або нежитлові приміщення у вказаному будинку, і захист цих прав та інтересів у зв`язку із будівництвом багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення, введенням його в експлуатацію чи реєстрацією речових прав на нього, стане неможливим після набрання законної сили рішенням в даній адміністративній справі (у разі задоволення позову), або для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено способи забезпечення позову, Так, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Водночас для застосування таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них з точки зору процесуального закону є необхідною передумовою для їх вжиття судом за клопотанням позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі №990/99/22 вказала, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який повинен згідно з приписами закону та за наявності безумовних фактичних підстав гарантувати виконання майбутнього рішення суду та/або ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

При цьому регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Факт прийняття відповідачами рішень, які, на думку позивача, порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

При цьому суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстави унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у разі невжиття таких заходів повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, поза обґрунтованим сумнівом, порушує права, свободи або інтереси позивача і що вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Важливим є саме момент об`єктивного існування наведених ризиків.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, забезпечувати ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, тощо.

Ухвала про забезпечення позову повинна бути вмотивована судом, зокрема, із зазначенням: 1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача), та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є правомірність наказу начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесаги В.Й. № 530 від 23.07.2021 "Про затвердження містобудівних умов та обмежень"; містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених цим наказом; рішення головного інспектора будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Шапки В.В. від 22.06.2022 про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, який зареєстрований в ЄДЕССБ 22.06.2022 за № ІУ99.

Звертаючись до суду із цією заявою про забезпечення позову, заявник вказує про протиправність оскаржуваних рішень та небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів та інших осіб і неможливість після набрання законної сили рішенням (у разі задоволення позову) їх поновлення або для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Надаючи таким обставинам та обґрунтуванням правову оцінку, суд враховує, що забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Вирішуючи питання забезпечення позову, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 зазначив, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Ще Верховний Суд у цій постанові зазначив, що твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову із цієї підстави допускається у виключних випадках. Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди й мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини навіть у разі їх доведення не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

На думку суду, у цій справі встановити наявність очевидних ознак протиправності документів, на підставі яких здійснюється будівництво, та на протиправності яких, зокрема, ґрунтується мотивувальна частина поданої заяви про забезпечення позову, можливо на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, під час розгляду судової справи по суті.

До розгляду справи по суті спору відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність оскаржуваних рішень відповідачів та/або очевидне порушення прав позивача такими рішеннями. Правову оцінку діям та рішенням відповідачів буде надано судом за результатами розгляду справи по суті при дослідженні усіх доказів стосовно обставин справи.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 11.03.2021 у справі № 640/23179/19, вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що передбачені пунктом 2 частини другої статті 150 КАС України підстави для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 153, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Фльорківа Олександра Володимировича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Релігійна організація Парафія Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської єпархії, Приватне підприємство "Явір" про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 30 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.