Справа № 160/33506/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 січня 2026 рокуСправа № 160/33506/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду у справі №160/33506/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- стягнути податковий борг з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 18 060,00 гривень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - залишено без руху після відкриття. Запропонувати позивачу усунути недоліки позову протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що строк, визначений ст. 102 ПК України, є спеціальним строком звернення до суду із позовною завою у спорах про стягнення податкового боргу. Згідно матеріалів справи, податковий борг ОСОБА_1 виник 20.08.2023 на підставі несплати грошових зобов`язань за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 03.04.2023 У зв`язку із добровільною несплатою сум грошових зобов`язань була сформована на надіслана податкова вимога форми «Ф» № 0-0436 від 11.12.2023, за змістом якої, на попередній день її складення 10.12.2023 податковий борг платника податку становив 5 360,00 грн. Враховуючи вищевикладене строк звернення до суду у даній справі слід пов`язувати з датою виникнення податкового боргу, а саме - 20.08.2023. Водночас, відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, перебіг строку позовної давності було зупинено на період дії карантину, встановленого у зв`язку з поширенням COVID-19, - з 18.03.2020 по 24.02.2022 на підставі пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Подальше зупинення перебігу строків відбулося у зв`язку із запровадженням правового режиму воєнного стану в Україні, - з 24.02.2022 по 01.08.2023 відповідно до пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України (у редакціях, чинних у період з 17.03.2022 по 26.07.2023), а також пункту 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» цього ж Кодексу. Таким чином, контролюючий орган звернувся до суду із даною позовною заявою в межах строку встановленого законодавством, що діяв на момент звернення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції станом на день подання позову), для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наведена норма чітко встановлює момент початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень саме з дня виникнення підстав, які наділяють його правом на подання визначених законом позовних вимог. Такими підставами слід уважати об`єктивно визначені обставини, за наявності яких суб`єкт владних повноважень усвідомлює або повинен усвідомлювати факт порушення публічного інтересу, на захист якого спрямований відповідний адміністративний позов. При цьому слід виходити з того, що строк звернення до суду не може визначатися на розсуд суб`єкта владних повноважень чи пов`язуватися з будь-якими суб`єктивними чинниками, такими як момент прийняття внутрішніх рішень чи отримання додаткових роз`яснень.

Таким чином, законодавець передбачив об`єктивний критерій для обчислення строку звернення до адміністративного суду, який забезпечує належну реалізацію принципів юридичної визначеності, стабільності правовідносин та оперативності у вирішенні публічно-правових спорів. Недотримання цього строку позбавляє суб`єкта владних повноважень можливості реалізувати своє право на судовий захист, якщо не буде встановлено наявності поважних причин для його поновлення. Вказане забезпечує збалансованість інтересів суб`єктів владних повноважень та інших учасників адміністративного процесу, сприяє дисциплінованості та прогнозованості діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, унеможливлює зловживання процесуальними правами та гарантує ефективний судовий захист прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.

Згідно позовної заяви, контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про стягнення податкового боргу з платника податків на суму у розмірі 18 060,00 гривень.

Як зазначено самим позивачем, податковий борг ОСОБА_1 виник 20.08.2023 на підставі несплати грошових зобов`язань за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 03.04.2023.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Надсилання податкової вимоги платнику податку має процесуальне значення, оскільки з моменту її надсилання платнику розпочинається строк відліку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Отже, в контролюючого органу виникає право на звернення до суду з відповідним позовом лише після спливу 30 календарних днів з дня надіслання платнику податків податкової вимоги.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України, якщо грошове зобов`язання було нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Строк у 1095 календарних днів, який встановлений у даній статті це строк, протягом якого мають бути реалізовані всі стадії процедури стягнення податкового боргу. Умовно стадії процедури стягнення податкового боргу можна поділити на наступні:

- в день узгодження податкового зобов`язання контролюючий орган зобов`язаний винести податкову вимогу;

- не пізніше ніж через 30 календарних днів суб`єкт владних повноважень може звернутися до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості;

- розгляд адміністративної справи та набуття рішенням законної сили;

- видача судом, який виніс рішення, виконавчого листа;

- стягнення податкового боргу державною виконавчою службою за рішенням суду в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII.

Варто врахувати, що законодавство не ототожнює процесуальні поняття «звернення контролюючого органу з позовом про стягнення податкового боргу» та «процедури стягнення податкового боргу». Адже за своєю правовою природою звернення контролюючого органу з позовом про стягнення податкового боргу є однією зі стадій процедури стягнення відповідного боргу. Таким чином, ст. 122 КАС України та п.102.4 ст.102 ПК України не можуть співвідноситися як загальна та спеціальна норма.

Отже, враховуючи все вищенаведене, строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості має становити 3 місяці. Він обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

У відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та направлена відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 11.12.2023 р. №0-0436, проте конверт повернувся на адресу податкового органу.

Отже, звернувшись 24.11.2025, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду податковим органом зазначено про зупинення перебігу строку позовної давності в період карантину з 18.03.2020 року та про зупинення перебігу строку позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану з 24.02.2022 року.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13.05.2020 N 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2 встановлено: "На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року N651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2.

Відтак, карантин було відмінено 30.06.2023 року, а податкову вимогу винесено 11.12.2023р. вже після його відміни.

А враховуючи період дії правового режиму воєнного стану позов подано майже через два роки, після повернення конверту з податковою вимогою на адресу позивача.

Інших поважних причин пропуску названого строку позивачем не зазначено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на це суд вважає, що позивач не навів об`єктивних, належних та допустимих підстав та доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду. Водночас підстави, зазначені ним у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд не визнає поважними.

Відповідно до ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно зі ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду: 8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду .

Керуючись ст. 9, 77, 80, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними зазначені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області причини пропуску строку звернення до суду.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова