Справа № 580/6073/24
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 580/6073/24

адміністративне провадження № К/990/48855/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 580/6073/24, за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дуда Юлія Михайлівна,

на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року (головуючий суддя - Сліденко А.В.),

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (колегія суддів у складі: суддя-доповідач - Спаскін О.А., судді: Присяжнюк О.В., Любчич Л.В.),

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи та рішень судів попередніх інстанцій

1. У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - Університет, відповідач), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії Університету щодо неправильного нарахування та виплати позивачу з 29.01.2020 по 08.05.2024 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних додаткових та одноразових додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти;

1.2. зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704), визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.3. зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.4. зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік з розрахунку місячного грошового забезпечення, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.5. зобов`язати Університет виплатити позивачу матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.6. зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.7. зобов`язати Університет виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік в розмірі місячного грошового забезпечення із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.8. зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2024 по 08.05.2024, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.9. зобов`язати Університет виплатити позивачу матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 справу № 580/6073/24 передано до Харківського окружного адміністративного суду, оскільки позивач та відповідач зареєстровані в м. Харкові, а отже саме цей суд за правилами територіальної підсудності має розглядати спір.

3. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 справу № 580/6073/24 прийнято до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

4. Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.09.2024 позов в частині вимог з 19.07.2022 залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду разом із доказами наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо вимог про виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 та в частині позовних вимог про перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 - 2023 роки.

5. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 визнано невиконаними вимоги ухвали від 24.09.2024 про залишення позову без руху, в частині вимог про виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 та позовних вимог про перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2023 року та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки позов залишено без розгляду.

5.1. Цією ж ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 продовжено по суті розгляд справи за вимогами: 1) визнати протиправними дії Університету щодо не правильного нарахування та виплат позивачу за період з 29.01.2020 по 18.07.2022 та за період з 18.03.2024 по 08.05.2024 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних додаткових та одноразових додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти; 2) зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум; 3) зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум; 4) зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 01.01.2022 по 18.07.2022, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік з розрахунку місячного грошового забезпечення, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум; 5) зобов`язати Університет перерахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 17.03.2024 по 08.05.2024, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум; 6) зобов`язати Університет виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови № 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

5.1. Залишаючи позов ОСОБА_1 в означеній частині без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позов до суду подано 17.06.2024 через електронний кабінет представника позивача в системі «Електронний суд», поза межами тримісячного строку, визначеного статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон № 2352-IX). Крім того, Харківський окружний адміністративний суд вказав, що заявник не подав доказів існування реальних перешкод для подання позову до суду після припинення військової служби у встановлений судом строк.

6. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 25.11.2024, залишаючи без змін ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2024, відхилив доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції приписів частини другої статті 233 КЗпП України, що, на переконання позивача, призвело до безпідставних висновків суду про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки вказаною нормою в редакції Закону № 2352-IX врегульовано питання щодо строку звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові саме при звільненні.

6.1. Як зауважив суд апеляційної інстанції у цій справі вимоги ОСОБА_1 стосуються нарахування та виплати грошового забезпечення саме під час проходження позивачем військової служби, а тому на спірні правовідносини щодо періоду з 19.07.2022 по 17.03.2024 розповсюджуються приписи частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX, якою тримісячний строк звернення до суду обраховується з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

6.2. При цьому суд апеляційної інстанції наголосив, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав саме з моменту отримання відповідної виплати, а не з моменту звільнення чи отримання письмового повідомлення про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

7. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дуда Ю.М., звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2024, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

7.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 580/6073/24 є оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви після її перегляду в апеляційному порядку, зазначеної у частині другій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

7.2. Скаржник обґрунтовує касаційну скаргу порушенням норм процесуального права судами попередніх інстанцій під час постановлення рішення про закриття провадження у справі в означеній частині та вказує про помилковість висновків судів у цій справі про те, що позивач мав знати про розмір належних сум грошового забезпечення щоразу при його отриманні. У цьому контексті скаржник вказує, що про розрахунок грошового забезпечення дізнався отримавши листа відповідача від 07.06.2024 № 176/176/654/1257/пс, а 17.06.2024 звернувся до суду із позовною заявою, не пропустивши тримісячного строку.

7.3. Крім того касатор наголошує, що у матеріалах справи № 580/6073/24 немає доказів, що дають підстави вважати про обізнаність позивача про розмір належного (виплаченого) позивачу грошового забезпечення у період проходження служби.

8. Ухвалою Суду від 14.01.2025 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

9. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу у якому просить залишити її без задоволення та наводить доводи про те, що позивач пропустив строк звернення до суду в означеній частині позовних вимог та переконує, що до спірних правовідносин має бути застосовано частину першу статті 233 КЗпП України у редакції Закону № 2352-ІХ, відповідно до якої тримісячний строк звернення до суду обраховується з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

10. Ухвалою Суду від 28.01.2026 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 345 КАС України.

Джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

11. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

12. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

13. Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

14. Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

15. Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

16. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

17. Відповідно до абзацу першого статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

18. За правилами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

18.1. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

19. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. У межах цього касаційного провадження Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у частині залишення позову без розгляду щодо позовних вимог за період з 19.07.2022 по 17.03.2024.

21. Суди першої та апеляційної інстанцій обчислення строку звернення позивача до суду у цій справі в частині вимог з 19.07.2022 по 17.03.2024 пов`язували із моментом, коли позивач повинен був дізнатися про порушення свого права та вважали, що спірні виплати грошового забезпечення не є розрахунком при звільненні, а є щомісячними виплатами грошового забезпечення, про розмір яких позивач повинен був дізнатися на час їх отримання.

22. На противагу таким висновкам позивач указує, що про порушення свого права щодо грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 та в частині позовних вимог про перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2023 року та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки дізнався із листа відповідача від 07.06.2024 № 176/176/654/1257/пс та звернувся до суду із цим позовом у тримісячний строк.

23. Тому для правильного вирішення цього спору необхідно з`ясувати, з якою подією слід пов`язувати початок перебігу строку звернення до суду з вимогами щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 17.03.2024.

24. Суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимоги здійснити нарахування та виплату сум, право на які він набув під час проходження військової служби. При цьому важливим є те, що позов про стягнення належного грошового забезпечення подано вже після виключення позивача зі списків особового складу Університету.

25. У Рішенні від 05.10.2013 № 8-рп/2013 Конституційний Суд України, аналізуючи положення трудового законодавства в контексті конституційного звернення‚ виходив з того, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

26. Крім обов`язку оплатити результати праці робітника‚ існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов`язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя, у тому числі й у разі простою - зупинення роботи, що було викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (форс-мажор) тощо.

27. Конституційний Суд України зазначив, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому указані виплати‚ гарантовані державою‚ і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

28. З урахуванням викладеного Конституційний Суд України констатував, що під заробітною платою, що належить працівникові, або‚ за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу (у редакції, чинній до 19.07.2022)‚ належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

29. Чинна редакція частини другої статті 233 КЗпП України містить поняття «суми, що належать працівникові при звільненні».

30. З огляду на викладене, спірні правовідносини регулюються частиною другою статті 233 КЗпП України, якою визначено тримісячний строк (з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні) звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

31. На переконання Суду, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини другої статті 233 КЗпП України, слід пов`язувати з моментом, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому (у період з 19.07.2022 по 17.03.2024) сум. Таким моментом може бути день вручення розрахункового листа, довідки про нараховані та виплачені суми тощо.

32. Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, у якій Судова палата сформувала єдиний підхід до застосування частини другої статті 233 КЗпП України, якого дотримується Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці, зокрема, у постановах від 25.09.2025 у справі № 440/9690/24, від 11.12.2025 у справі № 420/3504/25, від 23.12.2025 у справі № 240/4729/24.

33. З огляду на обставини цієї справи, Суд зазначає, що для правильного вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 слід з`ясувати наявність/відсутність у відповідача документального підтвердження ознайомлення позивача до надання відповідачем відповіді на звернення (вх. № 1902/24-62 від 24.05.2024) листом від 07.06.2024 № 176/176/100/754/1257/пс та довідки про грошове забезпечення за період з 2020 по 2024 року, з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо.

34. За результатом установлення указаних обставин стане можливим визначити день, коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів, а отже установити початок відліку тримісячного строку звернення до суду з цим позовом (у частині вимог щодо грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 та в частині позовних вимог про перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2023 року та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки) та, за необхідності, з`ясувати наявність поважних причин пропуску такого строку.

35. Беручи до уваги викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для залишення без розгляду позовних вимог, заявлених за період з 19.07.2022 по 17.03.2024 є передчасними.

36. Таким чином, переглянувши в передбачених статтею 341 КАС України межах рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Суд встановив неправильне застосування норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень та не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в цій справі про залишення позову без розгляду в означеній частині.

37. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу для продовження розгляду.

38. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

39. Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

40. З огляду на положення статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржені судові рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

41. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дуда Юлія Михайлівна, задовольнити.

2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року скасувати, а справу № 580/6073/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов