Справа № 440/4563/25
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа №440/4563/25

адміністративне провадження №К/990/2038/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю.,Єзерова А.А.,

перевіривши касаційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 440/4563/25 за позовом заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації щодо забезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1948,6 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Климове на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області;

- зобов`язати Полтавську обласну військову адміністрацію забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1948,6 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Климове на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області з геолокацією 49.9901119, 34.0763883.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025, позовні вимоги задоволено.

13.01.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Полтавської обласної військової адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 440/4563/25 з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова суду апеляційної інстанції прийнята 19.11.2025 та в цей же день складено її повний текст. При цьому, касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції 13.01.2026, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому він просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що вперше касаційну скаргу ним було подано 18.12.2025, але ухвалою Верховного Суду від 22.12.2025 зазначену касаційну скаргу йому було повернуто, у зв`язку із чим виникли потреба у підготовці нової касаційної скарги з урахуванням висновків, викладених у зазначеній ухвалі. Разом з тим у зв`язку із запровадження на території України воєнного стану та скороченням штату працівників Полтавської обласної військової адміністрації, що ускладнило роботу органу, спричинило суттєве навантаження на відповідні структурні підрозділи, зокрема, на відділ, відповідальний за представництво інтересів у судах, скаржник був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно вчинити необхідні процесуальні дії.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником причин пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві причин пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Однак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки недотримання вимог КАС України при поданні касаційної скарги, що мало наслідком її повернення не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі.

Щодо посилання скаржника на введення воєнного стану в Україні, як на підставу для поновлення строку на подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Таким чином сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.

Також колегія суддів зазначає, що питання внутрішньої організації роботи державної установи, пов`язані із скороченням штату та значною завантаженістю працівників такої установи, є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання з виконанням ним процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо своєчасного подання касаційної скарги.

Таким чином, вказані скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не дають підстав для висновку про наявність об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі, а свідчать про пропуск строку із суб`єктивних причин, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліку шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 169, 329-332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 440/4563/25 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

А.А. Єзеров,

Судді Верховного Суду