Справа № 460/11308/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/11308/24 пров. № А/857/55574/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року, головуючий суддя Максимчук О.О., постановлена у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року у справі №460/11308/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року у Рівненській товарно-майновій біржі «Гарант».

Позивач звернувся до суду із заявою, поданою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду від 31.10.2024 у справі №460/11308/24, в якій зазначив, що відповідачем на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №460/11308/24 було зараховано страховий стаж, водночас до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дані про страховий стаж за період роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року не внесено.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року заяву задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року у справі №460/11308/24 щодо невнесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних період роботи ОСОБА_1 з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року в Рівненській товарно-майновій біржі «Гарант» про періоди страхового стажу, як такий, що зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 31.10.2024 року у справі №460/11308/24; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону по виконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року у справі №460/11308/24, а саме внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних період роботи ОСОБА_1 з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року в Рівненській товарно-майновій біржі «Гарант» про періоди страхового стажу, як такий, що зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 31.10.2024 року у справі №460/11308/24.

Не погоджуючись з вищезазначеною окремою ухвалою суду першої інстанції, ГУПФУ в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена окрема ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену окрему ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що на виконання судового рішення до страхового стажу заявника зараховано період роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року у Рівненській товарно-майновій біржі Гарант, що підтверджується розрахунком стажу з електронної пенсійної справи. При цьому, рішенням суду зобов`язань щодо внесення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про страховий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не покладено.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене положення Конституції України кореспондується з норами статей 14, 370 КАС України, відповідно до яких судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення повинно виконуватися безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, своєчасне виконання рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень в адміністративному судочинстві законодавцем впроваджено правовий інститут судового контролю, в тому числі, в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, що позбавляє особу-позивача необхідності повторно звертатися до суду з позовом для зобов`язання суб`єкта владних повноважень-відповідача належним чином виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

В межах розгляду адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №460/11308/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 року, визначено за позивачем право на зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року у Рівненській товарно-майновій біржі "Гарант", який згідно наявної в матеріалах справи Форми РС-право зарахований відповідачем до загального стажу позивача.

На виконання судового рішення відповідач зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 15.10.2008 по 15.10.2010 у Рівненській товарно-майновій біржі "Гарант", водночас інші зобов`язання, у тому числі вносити до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дані про страховий стажу за період роботи з 15.10.2008 по 15.10.2010 на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не покладено.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді справи по суті позовних вимог суд встановив факт необхідності зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду, оскільки несплата роботодавцем позивача страхових внесків не може зумовлювати негативних наслідків для позивача.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 15.10.2008 року по 15.10.2010 року в Рівненській товарно-майновій біржі «Гарант» не створює для відповідача альтернатив для виконання вказаного рішення шляхом одного лише зарахування такого періоду до розрахунку стажу, а саме до Форми РС-право.

Вказаний стаж роботи повинен бути відображений в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції, що в даному випадку у правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відтак правильним є застосування частини шостої статті 383 КАС України, згідно якої за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку статті 249 КАС України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року у справі №460/11308/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич