Справа № 200/4959/25
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа №200/4959/25

адміністративне провадження №К/990/3842/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні нарахування та виплати заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295459,06 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311 459, 06 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295 459, 06 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311 459, 06 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_3 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2/24 та у справі № 200/5330/24 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у сумі 311459,06 гривень, нараховану на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2/24 та у справі № 200/5330/24.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі № 200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасовано та провадження у справі № 200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

26.01.2026 до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №200/4959/25 та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі №200/4959/25.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Першого апеляційного адміністративного суду прийнята 14.01.2026 у справі №200/4959/25 та в цей же день складено її повний текст.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду через систему «Електронний суд» 25.01.2026, тобто в межах строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Щодо плати судового збору за подання касаційної скарги слід зазначити таке.

Згідно з частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач, посилаючись на частину першу статті 133 КАС України та частину першу статтю 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI), вказує, що сплата судового збору неможлива у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні, скрутним матеріальним становищем, поважним віком та станом здоров`я.

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З огляду на зазначене вище, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про її скрутний матеріальний стан. Належним доказом може слугувати довідка органу доходів і зборів (податкового органу) про суми виплачених доходів та утриманих податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2025 рік, довідка з пенсійного органу за 2025 рік, тощо.

Щодо посилання скаржника на складне та невизначене фінансове становище, колегія суддів зазначає, що зазначені причини не можуть слугувати підставами для звільнення від сплати судового збору, в розумінні положень Закону №3674-VI.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвалу про залишення позовної заяви без руху постановлено з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (із наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3 028, 00 гривні.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, складає 2 422, 40 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; рахунок отримувача: UA0026007; ; код класифікації доходів бюджету: 22030102; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання: документа про сплату судового збору в сумі 2 422, 40 грн., доказів щодо звільнення від сплати судового збору.

На підставі вищенаведеного та керуючись статями 169, 328, 329, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання:

- документа про сплату судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Надіслати копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді В.М. Бевзенко

Л.В. Тацій