Справа № 120/14113/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2026 р. Справа № 120/14113/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку письмового провадження питання про застосування наслідків пропущення строку на подання відзиву на позовну заяву та про прийняття до розгляду окремих процесуальних документів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 120/14113/25 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність відповідача із залишенням без розгляду скарги позивача від 11.12.2024 вх. № 1234/0/7-24 щодо дисциплінарного проступку адвоката Смирнова А.І., зобов`язання відповідача розглянути по суті таку скаргу протягом 60 днів з врахуванням правових висновків суду за результатами розгляду справи, а також зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану оскаржуваною бездіяльністю, у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно з ухвалою суду від 13.10.2025 про відкриття провадження у справі, розгляд вказаної адміністративної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою:

- відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України;

- позивачу встановлено 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку, визначеному ст. 163 КАС України;

- відповідачу встановлено 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку, визначеному ст. 164 КАС України;

- третій особі встановлено 10-денний строк з дня отримання ухвали для подання пояснень щодо позову з дотриманням правил, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 162 КАС України;

- позивачу та відповідачу встановлено 3-денний строк з дня отримання пояснень третіх осіб для подання відповіді на такі пояснення.

31.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

03.11.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує доводи відповідача, наведені у відзиві, та просить суд позовні вимоги задовольнити. Водночас позивач також зазначає, що відповідач пропустив встановлений судом 15-денний строк для подання відзиву, який сплив 29.10.2025, не навівши жодних поважних причин його пропуску. Відтак позивач вважає, що відзив на позовну заяву не може бути прийнятий судом до розгляду, а справа підлягає вирішенню за наявними у ній матеріалами.

Вказані доводи позивача суд розцінює як клопотання про застосування наслідків пропущення строку на подання відзиву на позовну заяву.

10.11.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких відповідач підтримав відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, оцінюючи питання щодо дотримання строку на подання відзиву на позовну заяву з урахуванням клопотання позивача, суд враховує, що до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

За приписами ч. 5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Отже, 15-денний строк для подання відзиву це визначений законом мінімальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії. Відповідно, саме такий мінімальний строк і був визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Разом з тим цей строк необхідно вважати саме строком, встановленим судом, а не законом, оскільки праводавець відніс на розсуд суду питання щодо встановлення строку на подання відзиву у кожній конкретній справі, який, однак, не може бути меншим, ніж 15 календарних днів.

З матеріалів справи видно, що відповідач дійсно недотримався встановленого судом строку для подання відзиву, оскільки отримав електронну копію ухвали суду про відкриття провадження у справі 14.10.2025, тоді як подав до суду відзив через підсистему "Електронний суд" 30.10.2025 (було зареєстровано судом 31.10.2025).

Водночас суд вважає за можливе врахувати, що у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховним Судом акцентовано на тому, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України.

Також, за висновками, наведеними у постанові Верховного Суду № 500/787/19 від 30.01.2020, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

В цьому контексті суд бере до уваги, що строк подання відзиву відповідачем пропущено лише на один день, що не дає підстав вважати, що відповідач зловживає своїми правами або умисно вчинив дії, спрямовані на затягування розгляду справи.

Крім того, відповідне перевищення мало місце щодо строку, який, як вже зазначено вище, є мінімально допустимим строком в розумінні положень закону для підготовки та подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Також суд зважає на те, що нормами процесуального права не визначені процесуальні наслідки несвоєчасного подання відзиву на позовну заяву, а в силу приписів ч. 6 ст. 162 КАС України, на які посилається позивач, суд вирішує справу за наявними матеріалами лише у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, а не подання відзиву несвоєчасно.

З огляду на викладене суд вважає, що пріоритетним є вирішення справи на засадах змагальності та з`ясування усіх обставин справи, а не дотримання надмірного формалізму.

Насамкінець суд враховує, що подання відзиву на позовну заяву з незначним запізненням ніяк не вплинуло на загальний перебіг розгляду справи і позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, забезпечення права учасників справи на подання заяв по суті справи, суд доходить висновку про можливість продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у цій справі і, як наслідок, прийняття такого відзиву до розгляду, а також відповіді на відзив та заперечення.

Крім того, як можна побачити з матеріалів справи, 15.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли пояснення третьої особи, у яких третя особа виступає на стороні відповідача та просить відмовити у задоволенні позову.

20.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в якій позивач заперечує проти доводів третьої особи, вважає подані нею пояснення необґрунтованими та такими, що не стосуються предмета спору.

24.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява, в якій третя особа зазначає, що у поданій позивачем відповіді на її письмові пояснення містяться оціночні судження щодо нібито протиправних дій з її боку без посилання на належні та допустимі докази, наведено відомості, які не стосуються предмета спору та виходять за межі юридично значимих обставин справи, а прохання позивача враховувати "моральний бік обставин" не ґрунтується на вимогах закону та є спробою вплинути на внутрішнє переконання суду поза межами процесуальних норм.

27.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення на клопотання (заяву), в яких позивач вважає заяву третьої особи про зловживання ним процесуальними правами необґрунтованою та звертає увагу на те, що наведені у такій заяві доводи не підпадають під жодну з ознак зловживання процесуальними правами, визначених ч. 2 ст. 45 КАС України. До того ж подані позивачем пояснення та заперечення спрямовані на реалізацію права на захист і мають на меті не затягування чи перешкоджання розгляду справи, а з`ясувати усі обставини, які мають значення для справи, з урахуванням у тому числі її морального боку.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду заяви третьої особи від 24.10.2025, яка за своєю суттю є додатковими поясненнями третьої особи на відповідь позивача на пояснення третьої особи, а також заперечення позивача на таку заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках.

Також за правилами ч. 3 ст. 165 КАС України пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дасть змогу третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази і надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Отже, нормами процесуального права визначено конкретний перелік заяв по суті справи, які можуть подаватися учасниками справи під час судового розгляду.

Зокрема, третя особа вправі подати свої пояснення щодо позову або відзиву, а позивач та відповідач відреагувати на такі пояснення шляхом подання відповіді на них.

Водночас подання третьою особою додаткових письмових пояснень на відповідіь позивача чи відповідача на пояснення третьої особи законом не передбачено.

Єдиним винятком з цього правила є положення ч. 5 ст. 159 КАС України, відповідно до яких суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Тобто додаткові пояснення в адміністративному процесі можуть надаватися учасниками справи лише за ініціативою суду та лише щодо окремого питання.

Ухвалою суду від 13.10.2025 про відкриття провадження у ці справі третій особі встановлено 10-денний строк з дня отримання ухвали для подання пояснень щодо позову, а позивачу та відповідачу 3-денний строк з дня отримання пояснень третіх осіб для подання відповіді на такі пояснення.

Отже, додаткові письмові пояснення від 24.10.2025 були подані третьою особою з власної ініціативи без дотримання вимог закону та за відсутності дозволу суду на їх подання.

Наведене свідчить про неможливість прийняття до розгляду таких письмових пояснень та їх врахування судом під час вирішення справи.

Відповідно, не можуть також бути прийняті до розгляду заперечення позивача від 27.10.2025 на вищезазначені пояснення третьої особи.

З аналогічних мотивів суд виходить, оцінюючи відповідь позивача на заперечення, яка надійшла до суду 12.11.2025.

Суд зауважує, що подання такої заяви по суті справи не передбачено нормами процесуального права та ухвалою суду від 13.10.2025, а прийняття її до розгляду порушуватиме принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 118, 121, 159, 166, 167, 256, 293, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити встановлений судом процесуальний строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Прийняти до розгляду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення.

Залишити без задоволення клопотання позивача про застосування наслідків пропущення відповідачем строку на подання відзиву на позовну заяву.

Відмовити у прийнятті до розгляду додаткових письмових пояснень третьої особи від 24.10.2025, заперечень позивача на такі пояснення від 27.10.2025 та відповіді позивача на заперечення від 12.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сало Павло Ігорович