Справа № 420/22759/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсії за віком періоду роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи в колгоспі "Победа" (с.Корніївка Веселівського району Запорізької області) з 12.08.1987 по 18.09.1988 року згідно з записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.09.1987, та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення. На позивача не було заведено трудову книжку колгоспника, а всі записи про роботу внесено до трудової книжки.

Позивач вказує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Позивач вважає, що дії Головного управління ПФУ в Херсонської області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року є протиправними, та порушують права та інтереси Позивачки, які підлягають відновленню шляхом зобов`язання вчинити певні дії - зарахувати до страхового стажу вказаний період.

Представник відповідача Головного управління ПФУ в Херсонській області у відзиві на позов зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що за матеріалами пенсійної справи до страхового стажу зараховано 41 рік 3 місяці 26 днів. До страхового стажу Позивачки відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1987 року не зараховано період роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року.

Відповідач вказав, що позивачкою до заяви про допризначення пенсії додано, зокрема, довідку Державного архіву Запорізькій області від 06.03.2025 №05-07/Ш-354 про роботу в колгоспі. Згідно даних, зазначених у довідці від 06.03.2025 № 05-07/Ш-354, вбачається, що документи з особового складу (в тому числі книги обліку вихододнів, особові рахунки) колгоспу Победа за 1987 - 1988 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили. Враховуючи наведене, Головним управлінням правомірно не враховано період трудової діяльності в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року, оскільки в довідці від 06.03.2025 № 05-07/Ш-354 відсутня інформація щодо встановленого та фактично відпрацьованого часу роботи Позивачки. До страхового стажу Позивачки правомірно не зараховано період роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.09.1987 року відсутні відомості щодо встановленого та фактично відпрацьованого часу роботи.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 10.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст .26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивачу призначена та виплачується пенсія за віком з 03.04.2025 року.

28.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась через веб - портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із допризначенням.

Листом від 08.05.2025 року № 3650-2972/Ш-02/8-2100/25 Головне управління ПФУ в Херсонській області повідомило, що «… До заяви надано, зокрема, довідку Державного архіву Запорізькій області від 06.03.2025 №05-07/Ш-354 (далі - довідка від 06.03.2025 №05-07/Ш-354) про роботу в колгоспі, в якій зазначено, що документи з особового складу (в тому числі книги обліку вихододнів, особові рахунки) колгоспу Победа за 1987 - 1988 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати архівні довідки про заробітну плату, кількість фактично відпрацьованих вихододнів немає можливості. Оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.09.1987 року та довідці від 06.03.2025 №05-07/Ш-354 відсутні відомості щодо встановленого та фактично відпрацьованого часу роботи, як передбачено статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 не зараховано до страхового стажу».

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Як вбачається з наявної у матеріалах пенсійної справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , така була видана ОСОБА_1 .

У вказаній трудовій книжці містяться запис № 1 від 12.08.1987 року, відповідно до якого позивача прийнято в члени колгоспу "Победа" Веселівського району Запорізької області на посаду головного гідротехніка, записи № 2-3, згідно яких позивач звільнена від займаної посади в зв`язку з обранням головою профспілки колгоспу та запис № 4 від 18.09.1988 року про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно довідки Державного архіву Запорізькій області від 06.03.2025 №05-07/Ш-354 документи з особового складу (в тому числі книги обліку вихододнів, особові рахунки) колгоспу Победа за 1987 - 1988 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили.

Тобто, з обставин, які не залежать від волі позивача вона позбавлена можливості отримати уточнюючу довідку про встановлений мінімум трудової участі або про кількість відпрацьованих вихододнів.

Втім, об`єктивна неможливість підтвердження додаткових відомостей не може нівелювати чи ставити під сумнів належним чином оформлені записи в Трудовій книжці. Право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини такої особи, збереження яких не може нею контролюватись, тому на цю особу не може покладатись відповідальність за їх збереження.

Суд зауважує, що записи в трудовій книжці серії НОМЕР_2 про роботу позивача в колгоспі "Победа" скріплені печаткою та підписом відповідальної особи, а також містять посилання на накази, відповідно до яких їх внесено.

До того ж, матеріалах справи відсутні відомості про невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність, суд вважає, що посилання відповідача як на підставу для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року, з підстав відсутні відомостей щодо встановленого та фактично відпрацьованого часу роботи є неспроможними.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з Головного управління ПФУ в Херсонській області на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсії за віком періоду роботи в колгоспі з 12.08.1987 по 18.09.1988 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи в колгоспі "Победа" (с.Корніївка Веселівського району Запорізької області) з 12.08.1987 по 18.09.1988 року, згідно з записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.09.1987, та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ПФУ в Херсонській області (, адреса: вул. Крицак Валентини, буд. 6, м. Херсон, 73036).

Суддя П.П. Марин