Справа № 560/10022/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10022/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

28 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії.

1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач вказує що він, бажаючи реалізувати своє право на відстрочку відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» подав особисто заяву на отримання відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з здійсненням постійного догляду за хворою матір`ю, яка за висновком ЛКК потребує постійного догляду. Проте повідомленням від 06.07.2024 №129/8 позивача повідомлено про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки надавши довідку про отримання допомоги від 10.06.2024 №224, відповідно до якої отримує компенсацію за надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, підтвердив здійснення постійного догляду шляхом призначення компенсації виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Позивач звернувся до відповідача з заявою від 26.06.2024, в якій повідомив, що є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Тому просив оформити довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

До заяви додано: паспорт; витяг з реєстру територіальної громади; військовий квиток; довідка про отримання допомоги; свідоцтво про народження; паспорт матері; витяг з реєстру територіальної громади матері; висновок про наявність порушення функцій організму виданий висновок ЛКК; довідка про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб.

2.2 Повідомленням від 06.07.2024 №129/8 позивача повідомлено, що протоколом від 02.07.2024 №28 комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

2.3 Вважаючи такі дії і рішення незаконними, позивач звернувся до суду з позовом.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за його матір`ю, який відповідно до вимог законодавства надає право на отримання відстрочки від призову.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.11.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

4.2 Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права що, на думку апелянта, призвело до неправильного вирішення спору. Вважає, що надані ним документи повністю підтверджують право на отримання відстрочки від призову.

4.3 Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Закон № 3543-XII (тут і далі в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

1.3 Статтею 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

1.4 Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

1.5 За змістом пункту 7 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

1.6 У силу пункту 12 Положення № 154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

1.7 Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації регулюється нормами статті 23 Закону № 3543-XII, згідно з п. 9 ч. 1 якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації зокрема військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

1.8 На підтвердження наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач надав, зокрема: довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №295 від 10.06.2024, видану Теофіпольською селищною радою, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача та зареєстрована з ним за однією адресою; висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №122/1 (форма №080-4/о), видану 03.05.2024 КНП "Теофіпольська баготопрофільна лікарня", ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи; довідку про отримання (неотримання) допомоги від 10.06.2024 №224, видану виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про те, що ОСОБА_1 з 01.05.2024 по 03.11.2024 призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Відповідно до висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №122/1 (форма №080-4/о), виданої 03.05.2024 КНП "Теофіпольська баготопрофільна лікарня", ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно з довідкою про отримання (неотримання) допомоги від 10.06.2024 №224, виданої виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 з 01.05.2024 по 03.11.2024 призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

1.9 Частиною 1 ст. 7 Закону № 2961-IV визначено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

1.10 Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації, визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 (далі Положення № 1317).

1.11 Згідно з п. 3 Положення № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

1.12 Пунктом 17 Положення №1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

1.13 Абзацами 2 та 4 п.п.1 п.11 Положення №1317 визначено, що міські, міжрайонні, районні комісії визначають: ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування.

1.14 У свою чергу, відповідно до пункту 4 розділу IV Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.04.2008 №189, лікарсько-консультативна комісія видає висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний) - до досягнення дитиною 16-річного віку.

1.15 В контексті розподілення повноважень між ЛКК та МСЕК, колегія суддів резюмує, що необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), а також батьками своїми чи дружини (чоловіка) підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. В той же час, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дитиною підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії.

Постійний сторонній догляд - це догляд, який надається особам з дуже тяжкою інвалідністю, спричиненою професійним захворюванням, каліцтвом або нещасним випадком, що призводить до значного обмеження життєдіяльності, які надзвичайно потребують постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду з боку третьої особи і не здатні до обслуговування себе.

Соціальна послуга догляду вдома - це заходи, що проводяться за місцем проживання (вдома) отримувача соціальної послуги протягом робочого дня надавачем і полягає у надання допомоги із самообслуговування особи, яка частково, або повністю втратила, чи не набула здатності до самообслуговування.

Таким чином, терміни, які визначені законодавчо як "постійний догляд" і "догляд вдома" не є тотожними та застосовуються для різного правового регулювання.

1.16 З аналізу вказаних нормативних актів в контексті розподілення повноважень між ЛКК та МСЕК, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), а також батьками своїми чи дружини (чоловіка) підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. Водночас необхідність постійного стороннього догляду за хворою дитиною підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії.

Тобто, необхідність здійснення постійного стороннього догляду за особами з інвалідністю, що досягли повноліття, підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії.

1.17 Для підтвердження необхідності стороннього постійного догляду за матір`ю позивач мав надати висновок медико-соціальної експертної комісії. Натомість, позивач до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не долучив висновок медико-соціальної експертної комісії, який би підтверджував необхідність здійснення постійного догляду за його матір`ю, що свідчить про відсутність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

1.18 Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що нормативно-правові приписи Закону №2961-IV та постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №1317 не суперечать Закону №3543-XII, а лише деталізують його положення, з огляду на специфіку регулювання спірних правовідносин в контексті співвідношення діяльності закладів охорони здоров`я та проходження такого особливого виду служби, як військова. Закон №3543-XII встановлює загальну правову норму, яка передбачає коло документів та перелік органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. У свою чергу, приписи Закону № 2961-IV та постанови Кабінету Міністрів України розмежовують повноваження таких органів залежно від суб`єкта, якому надається відповідний висновок. Жодних суперечностей у викладеному правовому регулюванні не існує, позаяк воно не передбачає одночасної можливості різних суб`єктів підтверджувати ідентичні обставини.

1.19 Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №122/1 (форма №080-4/о), виданої 03.05.2024 КНП "Теофіпольська баготопрофільна лікарня", наданий для отримання грошової компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_2 з догляду на непрофесійній основі. Цей висновок підтверджує лише те, що матір позивача потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. При цьому, висновок не містить інформації/вимоги про систематичність чи іншу періодичність такого догляду саме позивачем.

1.20 Надана довідка про отримання (неотримання) допомоги від 10.06.2024 №224, видана виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, лише підтверджує призначення позивачу компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

1.21 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем висновок за формою 080-4/о та довідка від 10.06.2024 №224 не підтверджують тих обставин, що матір позивача потребує постійного догляду, а сам позивач є тією особою, що здійснює такий постійний догляд. Вказані документи не є належною підставою для застосування п.9 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII і, як результат, для надання позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

1.22 Призначенням вказаної довідки є отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та відповідно отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Аналогічний підхід щодо застосування норм права щодо надання висновків ЛКК про необхідність постійного догляду як підстав для реалізації законодавчих положень, пов`язаних з проходженням військової служби, застосовано Верховним Судом у справах № 120/1909/23 (постанова від 21.02.2024 року) та №420/16689/23 (постанова від 11.04.2023).

1.23 Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.