Справа № 360/1230/24
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/1230/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України, в адміністративній справі № 360/1230/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України, в адміністративній справі № 360/1230/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 360/1230/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 85927,87 грн.

Виконавчий лист у справі 360/1230/24 було скеровано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Державним виконавцем вказаного відділу відкрито виконавче провадження № АСВП 77832688 від 16.04.2025, із зазначенням терміну виконання.

Проте, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24 відповідачем не виконано.

На підставі викладеного, позивач просить застосувати судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 85927,87 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2026 заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачу, у строк не пізніше п`яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, надати до суду письмові пояснення щодо вищевказаної заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України та витребувано у останнього усі документальні відомості щодо фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24 та/або докази на підтвердження заходів, які відповідачем вжиті для виконання вказаного судового рішення.

26 січня 2026 року від відповідача надійшли пояснення щодо вищевказаної заяви, в обґрунтування яких зазначено, що на сьогоднішній день асигнувань для виконання рішення суду не надходило. В разі їх надходження, кошти невідкладно буде перераховано на карткові рахунки військовослужбовців.

У зв`язку із тим, що військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні у фінансово-економічному управлінні ІНФОРМАЦІЯ_1 і не є розпорядником коштів, то у неї немає можливості самостійно здійснювати такі виплати.

Станом на 26 січня 2026 року інформації щодо виділення додаткових асигнувань з цього приводу на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходило.

Військова частина НОМЕР_1 не включена до Єдиного реєстру підприємств та організацій України, а є структурним підрозділом у Збройних Силах України та не має впливу на вищий орган, який відповідає за кінцевий результат щодо всіх питань по здійсненню виплат грошових коштів, оскільки саме з державного бюджету не надходять кошти для виконання рішень судів.

На підставі викладеного військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, у накладенні штрафу на командира військової частини НОМЕР_1 за невиконання рішення суду у справі № 360/1230/24.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24, яке набрало законної сили 07.01.2025:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 85927,87 грн.

З листа відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.12.2025 № 5007 вбачається, що на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 № 360/1230/24 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 85927,87 грн. 16.04.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77832688. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено на електронну адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання. На адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за виконавчими провадженнями надійшла відповідь від боржника з якої встановлено, що рішення суду не виконано. Державним виконавцем, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово направлялися вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду. Боржником рішення суду не виконано.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду у даній справі № 360/1230/24 військовою частиною НОМЕР_1 складено довідку-розрахунок про нараховану суму індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 від 24.01.2026 № 413/ФЕС на суму 85927,87 грн.

Вказану суму включено до розрахунку потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення А0536, зокрема, на липень 2025 року, серпень 2025 року, вересень 2025 року, жовтень 2025 року, листопад 2025 року, грудень 2025 року, січень 2026 року, що підтверджується додатками до вказаних розрахунків.

Відповідач посилається на те, що ним здійснено усіх залежних від нього заходів для повного виконання рішення суду в цій справі, однак заборгованість з грошового забезпечення буде виплачено після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Як свідчать матеріали справи, на даний час рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24 залишається невиконаним.

Разом з тим, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок та нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та включено відповідну заборгованість з її виплати до заявок-розрахунків потреби в коштах для виплати такого грошового забезпечення, зокрема, на липень 2025 року, серпень 2025 року, вересень 2025 року, жовтень 2025 року, листопад 2025 року, грудень 2025 року, січень 2026 року.

Однак, доказів виплати грошового забезпечення позивачу за вказаним судовим рішенням, до матеріалів справи не додано.

Відповідач вказує, що виконання рішення суду в повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність у цьому випадку таких підстав.

Верховний Суд у постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Разом з тим, суд зазначає, що не можна вважати фактично виконаним рішення суду шляхом здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача та внесення заборгованості, що утворилась внаслідок такого перерахунку, на облік, адже порядок та спосіб, у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині судового рішення.

Відтак, відповідачем не доведено повного та фактичного виконання рішення суду у даній справі, не надано доказів виплати на користь позивача належних йому коштів.

Водночас, суд погоджується з позицією відповідача, що невиконання рішення суду в частині здійснення виплати пов`язане з об`єктивними причинами, які не залежать від волі відповідача, оскільки виділення коштів відбувається за відповідними бюджетними асигнуваннями з Державного бюджету України.

Таким чином, аналізуючи причинно-наслідковий зв`язок невиконання в повному обсязі рішення суду, суд вважає відсутніми ознаки вини та умислу у діях відповідача та відповідно робить висновок про недоцільність застосування до нього штрафних санкцій.

Схожу позицію викладено Верховним Судом в ухвалі від 05.08.2025 у справі № 580/2522/24, при розгляді звіту за подібних причин невиконання судового рішення.

Разом з тим, з урахуванням того, що рішення суду в цій справі залишається невиконаним в частині виплати позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача в частині встановлення судового контролю в цій справі.

Водночас, щодо вимог, викладених у заяві, що стосуються зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення, суд зазначає, що позивач фактично просить продублювати зобов`язальну частину рішення суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24, що не передбачено вимогами адміністративно-процесуального законодавства та є недоцільним.

Суд вказує, що при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю суд не вправі вирішувати позовні вимоги по суті спору та змінювати судове рішення, ухвалене за результатами розгляду справи, оскільки спір вже вирішено та відповідні обов`язки вже покладено на відповідача відповідним судовим рішенням, до того ж, такі питання в порядку судового контролю не вирішуються.

Частиною 3 статті 382-1 КАС України визначено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

На підставі викладеного, з метою надання відповідачу додаткового часу для його виконання та з урахуванням вжитих ним заходів для виконання судового рішення в цій справі, суд вважає за необхідне встановити строк для відповідача для подання відповідного звіту про виконання судового рішення, - три місяці з дати отримання цієї ухвали.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що за приписами статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту, на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, накладається штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 294, 382, 382-1 - 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України, в адміністративній справі № 360/1230/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення - задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали, подати до суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/1230/24.

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Качанок