Справа № 727/7612/25
Суддя: Гавалешко П. С.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7612/25
Провадження № 2-а/727/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.

при секретарі Бринзилі Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління інспекційної діяльності у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Управління інспекційної діяльності у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 23.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст. 286 КАС України з викликом сторін.

В судове засідання 28.07.2025 року позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про судовий розгляд, надала суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не може бути присутньою в судовому засіданні за сімейними обставинами.

На судове засідання, призначене на 09.09.2025 року спрямувала суду клопотання про його відкладення у зв`язку із нововиявленими фактами, просила суд надати час на підготовку переліку документів для пред`явлення в суд.

Адвокат Ботич М.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , спрямував до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 22.10.2025 року, оскільки зазначив, що він є представником в іншому суді, справа в якому призначалась до розгляду раніше. Однак представником позивача не було надано жодних підтверджень щодо цього.

Крім того, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 26.11.2025 року, оскільки представника позивача було прооперовано та госпіталізовано до хірургічного відділення комунального некомерційного підприємства «Новоселицька лікарня» Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Також від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 08.12.2025 року, оскільки представника позивача після проведеного 24.11.2025 року хірургічного втручання, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, повторно 04.12.2025 року прооперовано та госпіталізовано до хірургічного відділення комунального некомерційного підприємства «Новоселицька лікарня» Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області.

В судове засідання, призначене на 12.01.2026 року ні позивач, ні представник позивача не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення судового засідання чи про розгляд справи в їх відсутності до суду не надходили. Суду було надано тільки клопотання про те, що з представником Ботич М.П. позивач розірвала договір про надання юридичних послуг та уклала з новим адвокатом Рурак А.В. Просила суд надати можливість представнику Рурак А.В. на ознайомлення з матеріалами справи.

Однак до 29.01.2026 року адвокат Рурак А.В. так і не з`явився до суду для ознайомлення з матеріалами справи 727/7612/25, однак в клопотанні поданому до суду 20.01.2026 року зазначив протилежне, крім того просив суд розгляд справи, призначеної на 22.01.2026 року відкласти, оскільки є представником в іншому суді, справа в якому призначалася раніше, проте будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

В судове засідання призначене на 29.01.2026 року позивач не з`явилася, надала суду чергове клопотання про відкладення судового засідання, оскільки зазначила, що нею перенесено чисельні стресові та моральні страждання. Після неодноразових звернень до лікаря, позивач зазначила, що з 28.01.2026 року їй оформили тимчасову непрацездатність.

Від представника відповідача надійшло до суду заперечення на відкладення розгляду справи, призначеного на 29.01.2026 року. У зв`язку із неодноразовим відкладенням розгляду справи без поважних причин та затягуванням справи, просила суд залишити справу без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Однак позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судових засідань, не з`являється у судові засідання, систематично ініціюють питання про їх відкладення та при цьому не надають до всіх клопотань про відкладення розгляду справи належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки. Така процесуальна поведінка не відповідає вимогам ст. 44 КАС України, не узгоджується з принципом добросовісного користування процесуальними правами, не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, а також фактично перешкоджає реалізації завдань адміністративного судочинства щодо ефективного та справедливого розгляду спору у розумні строки.

Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У контексті наведеного, Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 560/1976/19 також зауважив, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з цим, суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Пономарьов проти України, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені статтею 205 КАС.

Так, відповідно до вимог частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктами 1-2 частини третьої цієї статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Частиною п`ятою статті 205 КАС передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у якнайшвидшому розгляді справи, а, отже, зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 в справі № 310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 12.08.2022 в справі №686/32906/19, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене суд вважає, що неявки позивача та його представників в судові засідання перешкоджають повноцінному розгляду справи, оскільки позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору, зокрема, і заслуховування пояснень щодо клопотання про заміну відповідача.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач чи його представник ще жодного разу не прибули у судові засідання по справі, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не подавали, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо необхідності залишення позову без розгляду у подібних ситуаціях викладено у численних судових рішеннях Верховного Суду, зокрема: ухвалі від 27 листопада 2023 року у справі №9901/65/21; ухвалі від 14 листопада 2023 року у справі №990/89/23; ухвалі від 21 вересня 2023 року у справі №9901/143/21; ухвалі від 16 серпня 2023 року у справі №9901/152/21; ухвалі від 03 липня 2023 року у справі №9901/222/21; ухвалі від 23 травня 2023 року у справі №9901/297/21; постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі №9901/471/21.

Керуючись ст. 240, 243, 248 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління інспекційної діяльності у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П.С. Гавалешко