Справа № 280/4690/25
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 січня 2026 року Справа № 280/4690/25 Провадження: ПР/280/37/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2025 №88;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області: зарахувати до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період моєї роботи з 11.09.1985 по 21.09.1992; з 07.02.1994 по 31.08.2007: і 01.09.2007 по 31.01.2008; з 01.02.2008 по 01.09.2009 (22 роки 7 місяців та 7 днів); призначити та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №280/5733/24 повторно розглянув заяву позивача про призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наданої судом правової оцінки. З результатами такого розгляду відповідач спірним рішенням відмовив у зарахуванні позивачу до спеціального страхового стажу працівника освіти періоди роботи з 11.09.1985 по 21.09.1992; з 07.02.1994 по 31.08.2007; з 01.09.2007 по 31.01.2008; з 01.02.2008 по 01.09.2009 (22 роки 7 місяців та 7 днів), оскільки зазначені посади та установи не передбачені Переліком 909. Форма власності не є державною або комунальною, що є необхідною умовою для призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу XV Закону 1058. З такою відмовою позивач не погоджується, стверджує, що має достатній страховий стаж роботи та перебування на посадах, що дають право на отримання відповідної грошової допомоги.

10.06.2025 ухвалою суду у відкритті провадження відмовлено.

Позивачем оскаржено ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №280/4690/25 до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу позивача задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №280/4690/25 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

22.12.2025 адміністративна справа №280/4690/25 повернулась до Запорізького окружного адміністративного суду.

26.12.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/4690/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 12.01.2026 за вх. №1744. Зазначає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №280/5733/24 виконано в межах покладених зобов`язань. На підставі цього, відповідач повторно розглянув заяву позивача яка 02.04.2024 звернулася за роз`ясненням щодо визначення права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. За результатами розгляду трудової книжки позивачки та з урахуванням висновків суду до стажу як працівника освіти можливо зарахувати наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 17.08.1983 по 12.08.1985 та з 02.09.2009 по 31.12.2023. Періоди роботи з 11.09.1985 по 21.09.1992, з 07.02.1994 по 31.08.2007, з 01.09.2007 по 31.01.2008, з 01.02.2008 по 01.09.2009 не підлягають зарахуванню до стажу працівника освіти, оскільки зазначені посади та установи не передбачені Переліком 909. Форма власності зазначених установ не є державною, або комунальною, що є необхідною умовою для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058. Вважає, що позивачем не дотримано умови для отримання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Позивачу з 21.12.2023 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.04.2024 № 7785-6473/Р-02/0800/24 позивачу відмовлено у виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із ненаданням документів на підтвердження факту того, що на дату досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 працювала на відповідній посаді в закладах і установах державної та комунальної форми власності, та відсутні дані про перебування у відпустці без збереження заробітної плати та у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Зокрема, позивача повідомлено, що після надання нею вищезазначених документів питання щодо виплати грошової допомоги буде розгляну буде розглянуто органом пенсійного фонду повторно.

Не погодившись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначені та виплаті позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №280/5733/24 позов задоволено частково.

Відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав, викладених у листі від 29 квітня 2024 року за № 7785-6473/Р-02/8-0800/24 визнано протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині судового рішення в адміністративній справі № 280/5733/24.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №280/5733/24 залишено без змін.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №280/5733/24 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 відповідач повторно розглянув заяву позивача від 02.04.2024, та прийняв рішення від 03.03.2025 №88 про відмову в перерахунку пенсії.

За результатом розгляду встановлено, що позивач працювала:

- з 17.08.1983 по 12.08.1985 викладачем по класу фортепіано в Іванівській музичній школі;

- з 11.09.1985 по 21.09.1992 акомпаніатором по художній гімнастиці в ДЮСШ спортивного клуба Трансформатор, який відноситься як позашкільний навчальний заклад до закладів, визначених Порядком 909, але посада акомпаніатора не передбачена Переліком 909;

- з 07.02.1994 по 31.08.2007 тренером-викладачем, акомпаніатором в громадській організації Спортивний клуб Трансформатор, посада тренера-викладача та акомпаніатора, а також громадські організації (Спортивний клуб Трансформатор) не відносяться до Переліку посад та установ згідно постанови Кабінету Міністрів України Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років від 04.11.1993 року № 909;

- з 01.09.2007 по 31.01.2008 тренером-викладачем в Запорізькій обласній організації фізкультурно-спортивного товариства Спартак, посада тренера-викладача організації фізкультурно-спортивного товариства (Спартак) не відносяться до Переліку посад та установ згідно постанови Кабінету Міністрів України Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років від 04.11.1993 року № 909;

з 01.02.2008 по 01.09.2009 тренером-викладачем в позашкільному навчальному закладі Обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи Запорізької обласної організації фізкультурно-спортивного товариства Спартак. Посада тренер-викладач не передбачена Порядком 909, як посада, робота на якій в позашкільному навчальному закладі зараховується до спеціального стажу працівника освіти згідно Порядку 909;

- з 02.09.2009 по 31.12.2023 акомпаніатором в СДЮШОР №5 Запорізького міського управління освіти і науки. Зазначений період підлягає зарахуванню до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі № 280/5733/24

Таким чином, за результатами розгляду трудової книжки позивачки та з урахуванням висновків суду до стажу як працівника освіти можливо зарахувати наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 17.08.1983 по 12.08.1985 та з 02.09.2009 по 31.12.2023.

Періоди роботи з 11.09.1985 по 21.09.1992, з 07.02.1994 по 31.08.2007, з 01.09.2007 по 31.01.2008, з 01.02.2008 по 01.09.2009 не підлягають зарахуванню до стажу працівника освіти, оскільки зазначені посади та установи не передбачені Переліком 909. Форма власності зазначених установ не є державною, або комунальною, що є необхідною умовою для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058.

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 42 роки 04 місяці 25 днів.

Спеціальний страховий стаж як працівника освіти складає 16 років 03 місяці 26 днів.

Враховуючи вищевикладене прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи 30 років, підтвердженого документами.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е», пункту «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно п. 7 Порядку № 1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів від 04 листопада 1993 р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік №909).

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України дія постанови від 04.11.1993 №909 поширена на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до вказаної постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

На день звернення до суду дане Доручення є чинним та не скасованим.

Крім того, слід зазначити, що доручення Кабінету Міністрів України, яке прийняте у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.1993 №523 «Питання організації роботи Кабінету Міністрів України» (що діяло на момент прийняття доручення) є обов`язковим для членів Уряду та державних органах. Зокрема, у відповідності до пунктів 21-22 даної Постанови протоколи засідань Кабінету-Міністрів та його Президії розсилаються членам Уряду, а також державним органам, організаціям ї посадовим особам за списком, що затверджується Урядовим Секретарем Кабінету Міністрів.

Доручення доводяться до виконавців за розрахунком розсипки у вигляді виписок з протоколу засідання.

Контроль за виконанням доручень, даних на засіданнях Кабінету Міністрів та його. Президії, здійснюється Секретаріатом Кабінету Міністрів. Секретаріат регулярно готує інформації Прем`єр-міністру про стан виконання вказаних доручень.

Крім того, суд вказує на факт пріоритетності дії законів над підзаконними нормативно-правовими актами, яким є постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. У спірних правовідносинах застосуванню підлягає стаття 21 Закону України «Про позашкільну освіту», яка регулює умови призначення пенсії за вислугу років педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів.

За приписами статті 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема позашкільна освіта.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про позашкільну освіту» структуру позашкільної освіти становлять: заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти, до числа яких належать: заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти.

Частинами 1-2 статті 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклад позашкільної освіти є юридичною особою. Форма власності закладу позашкільної освіти визначається відповідно до законодавства.

Статус державного має заклад позашкільної освіти, заснований на державній формі власності.

Статус комунального має заклад позашкільної освіти, заснований на комунальній формі власності.

Статус приватного має заклад позашкільної освіти, заснований на приватній формі власності.

Права та обов`язки закладу позашкільної освіти, передбачені Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими законами, мають також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності яких є освітня діяльність у сфері позашкільної освіти.

Частиною 3 вищезазначеної статті визначено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

В силу частини 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

У силу пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати (з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у жінок).

Наведені вище нормативно-правові акти в повній мірі гарантують право педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів незалежно від форми власності позашкільного закладу як право на пенсію за вислугу років, так і право на грошову допомогу, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Крім цього постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких, зокрема, віднесено наступні посади: вчителі всіх спеціальностей (у тому числі вчитель-дефектолог, вчитель-логопед), викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, асистент викладача, старший викладач закладу фахової передвищої освіти, старший майстер закладу професійної (професійно-технічної) освіти, майстер виробничого навчання, асистент майстра виробничого навчання, педагог професійного навчання, керівник фізичного виховання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізичної культури (фізкультури), методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладів охорони здоров`я та соціального захисту, керівник гуртка (секції, студії, інших форм гурткової роботи); концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, перекладач-дактилолог, екскурсовод, інструктор з туризму закладу освіти; старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) закладу позашкільної освіти; голова циклової комісії закладу фахової передвищої освіти; фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру; консультант, психолог центру професійного розвитку педагогічних працівників; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму закладу освіти для осіб, які потребують соціальної допомоги і реабілітації.

На підставі пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), належать до позашкільних навчальних закладів.

У відповідності до Примітки 2 даного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. № 963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, де зазначено, що викладачі всіх спеціальностей віднесені до посад педагогічних працівників (п.4).

Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який відносить посаду «викладач» до педагогічних посад.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 затверджено Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, де передбачено такі посади працівників освіти вказаного виду позашкільного навчального закладу як, зокрема, тренер-викладач.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78, діяльність на посаді тренера-викладача у спортивних школах всіх типів зараховується до стажу педагогічної роботи.

Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі № 300/2555/22 зазначив, що враховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

Згідно з вищевказаними приписами чинного законодавства, тренер-викладач та акомпаніатор вважається педагогічним працівником позашкільного навчального закладу незалежно від форми організації, і має право на пенсію за вислугу років, так і право на грошову допомогу, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1983, позивач працювала:

- з 17.08.1983 по 12.08.1985 викладачем по класу фортепіано в Іванівській музичній школі;

- з 11.09.1985 по 21.09.1992 акомпаніатором по художній гімнастиці в ДЮСШ спортивного клуба Трансформатор;

з 07.02.1994 по 31.08.2007 тренером-викладачем по художній гімнастиці, акомпаніатором в громадській організації Спортивний клуб Трансформатор;

- з 01.09.2007 по 31.01.2008 тренером-викладачем в Запорізькій обласній організації фізкультурно-спортивного товариства Спартак;

- з 01.02.2008 по 01.09.2009 тренером-викладачем в позашкільному навчальному закладі Обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи Запорізької обласної організації фізкультурно-спортивного товариства Спартак;

- з 02.09.2009 по 31.12.2023 акомпаніатором в СДЮШОР №5 Запорізького міського управління освіти і науки.

З огляду на вищенаведену правову позицію, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо відсутності підстав для зарахування періодів роботи позивача з 11.09.1985 по 21.09.1992, з 07.02.1994 по 31.08.2007, з 01.09.2007 по 31.01.2008, з 01.02.2008 по 01.09.2009 до стажу працівника освіти, який надає отримання грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

На переконання суду, зазначений стаж позивача підлягає зарахуванню до стажу працівника освіти, який надає отримання грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити чи відноситься посада, яку займала позивач до посад, робота на яких зараховується до стажу за вислугу poків та чи є такою, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти маячних пенсій, у відповідності із положенням пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2025 №88 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо належного способу відновлення порушеного права суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18.06.2007 р. №4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99, від 20.03.2002 р. №5-рп/2002, від 17.03.2004 р. №7-рп/2004).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відсутність необхідного спеціального стажу роботи стало єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було зараховано 16 років 03 місяці 26 днів стажу працівника освіти, який надає отримання грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Судом було встановлено, що відповідач надав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зарахування спеціального стажу періодів роботи позивача з 11.09.1985 по 21.09.1992, з 07.02.1994 по 31.08.2007, з 01.09.2007 по 31.01.2008, з 01.02.2008 по 01.09.2009. Кількість незарахованого спеціального стажу складає 22 роки 7 місяців та 7 днів.

З огляду на викладене, позивач має більше 30 років стажу працівника освіти, який надає отримання грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, та відповідає всім іншим вимогам для її призначення.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд зобов`язує відповідача зарахувати до спеціального стажу позивача, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону №1058-IV періоди роботи з 11.09.1985 по 21.09.1992; з 07.02.1994 по 31.08.2007: і 01.09.2007 по 31.01.2008; з 01.02.2008 по 01.09.2009, та здійснити призначення та виплату позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, визначеної пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2025 №88 про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 11.09.1985 по 21.09.1992; з 07.02.1994 по 31.08.2007: і 01.09.2007 по 31.01.2008; з 01.02.2008 по 01.09.2009.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 30.01.2026.

Суддя М.С. Лазаренко