Справа № 140/10867/25
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/10867/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.06.2025 №70 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 19.06.2025 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст.54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести та здійснити виплату ОСОБА_1 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст.54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 , одержаної за роботу в зоні відчуження з 01.04.1988р. по 31.08.1988р. у розмірі відшкодування фактичних збитків з дня звернення (19.06.2025).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ за місцем проживання та отримує пенсію за віком. Померлий чоловік позивача є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорії 1 і відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримував пенсію, у зв`язку з чим, позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків за період його роботи в зоні відчуження відповідно до довідки, яка підтверджує факт вказаної роботи.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача позов не визнав, 16.10.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що в пенсійній справі відсутні документи, в яких зазначено населений пункт чи об`єкт, де ОСОБА_2 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, місце дислокації військової частини.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви від 19.06.2025 №2428 не надала документи, передбачені підпунктом 7 пункту 2.1 Порядку №22-1 (для підтвердження періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) та довідку про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підтверджену первинними документами.

Згідно з чинним законодавством довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження видають підприємства, установи, організації за основним місцем роботи особи або їх правонаступники.

Отже, призначити пенсію позивачці немає правових підстав, оскільки довідки про заробітну плату, яка наявна в пенсійній справі годувальника не підтверджено первинними документами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , 1944 року народження та ОСОБА_3 , 1947 року народження, укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 31.12.1967.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.02.2021.

19 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою щодо переходу з пенсії за віком на інший вид пенсії, а саме: по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.06.2025 №70 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з 19.06.2025 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст. 54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки матеріали електронної пенсійної справи не містять документів про підтвердження первинними документами довідки про заробітну плату з 01.04.1988 по 31.08.1988 за період роботи в зоні відчуження та відсутністю довідки періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.06.2025 №70, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував, що за приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

У відповідності до ст.36 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ст.10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

В силу ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (далі - Порядок №1210).

Приписи пунктів 1-2 цього Порядку визначають, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку №1210, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Підпунктом 4 пункту 3 Порядку №1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно з пунктом 9 Порядку №1210, пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується відповідачем, померлий годувальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував пенсію по віку по день смерті, розраховану виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988 на підставі довідки виданої Локомотивним депо Ковель. Для визначення права на пенсію померлого Пенсійний фонд залучив до матеріалів пенсійної справи довідку військомату від 03.03.1997 №4/115 про призов на військові збори та період залучення до заходів по ліквідації аварії на ЧАЕС з 31 березня 1988 року по 06 вересня 1988 року; довідку військової частини № НОМЕР_3 від 04.09.1989 №03782 про те, що ОСОБА_2 приймав участь з 01.04.1988 по 04.09.1988 по ліквідації наслідків ЧАЕС; військовий квиток, який підтверджує викладені вище обставини та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році від 09.07.1997.

На підставі поданих документів Пенсійний фонд призначив пенсію ОСОБА_2 по віку в розмірі фактичних збитків розраховану виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988.

Згідно статті 5 Закону №796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

В силу пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Відтак, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

При цьому, дійсність відомостей, вказаних в довідці про заробітну плату, одержану за роботу у зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988 виданій Локомотивним депо Ковель відповідачем не спростована та не заперечується.

Посилання відповідача на необхідність надання позивачем первинних документів є необґрунтованим, оскільки, вимоги Порядку №1210 не передбачають подання таких документів, а вказані документи потрібні для видачі довідки про розмір фактичної заробітної плати за роботу в зоні відчуження, на підставі якої здійснюється перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пунктом 2 частини першої статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Таким чином, територіальний орган Пенсійного фонду України, будучи наділеним повноваженнями перевірки обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження протягом 1986-1990 років, має право на вчинення однієї з наступних юридичних дій: 1) перерахунку особі, яка звертається, пенсії на підставі поданої нею довідки; 2) звернення до підприємств, установ та організацій, що видали довідку про заробітну плату, фізичних осіб для подання ними додаткових документів, а у разі встановлення факту необґрунтованості видачі такої довідки - відмови особі у перерахунку пенсії на підставі цієї довідки.

Отже, територіальні органи Пенсійного фонду України, відмовляючи у перерахунку пенсії з підстав недостовірності та/або недостатності документів, повинні встановлювати всі фактичні обставини, що перешкоджають такому перерахунку.

При вирішенні даного спору суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17, відповідно до яких перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Таким чином, оскільки витребування та перевірка первинних документів є правом пенсійного органу і зазначеним правом відповідачі не скористались, тому перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача в даному випадку є неприйнятним.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про неможливість врахування для обрахунку пенсії позивача, у зв`язку з втратою годувальника, розміру відшкодування фактичних збитків, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про заробітну плату одержану за роботу у зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988, що видана Локомотивним депо Ковель, при переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що оскаржене рішення про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття, тому позовні вимоги про скасування рішення відповідача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.06.2025 №70 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 19.06.2025 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст.54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести та здійснити виплату ОСОБА_1 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст.54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 , одержаної за роботу в зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988 у розмірі відшкодування фактичних збитків з дня звернення (19.06.2025).

Керуючись статтями 2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.06.2025 №70 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 19.06.2025 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст. 54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести та здійснити виплату ОСОБА_1 на пенсію в зв?язку з втратою годувальника, відповідно до ст.ст.54, 57, 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 , одержаної за роботу в зоні відчуження з 01.04.1988 по 31.08.1988 у розмірі відшкодування фактичних збитків з дня звернення (19.06.2025).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока