Справа № 320/62101/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

без проведення судового засідання

29 січня 2026 року м. Київ справа № 320/62101/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої дії її законний представник - ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 як законний представник малолітньої ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код:22933548; адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) щодо непроведення обчислення, перерахунку та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії в разі втрати годувальника з 03.10.2023 в розмірі 50 процентів грошового забезпечення померлого годувальника, передбаченого довідкою № 27/11/4-1473 від 13.06.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року, яка була подана Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області, за посадою ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (Код ; адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) провести обчислення, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії в разі втрати годувальника з 03.10.2023 в розмірі 50 процентів грошового забезпечення померлого годувальника, передбаченого довідкою № 27/11/4-1473 від 13.06.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року, яка була подана Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області, за посадою ОСОБА_3 .

Спір виник з публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до положень статей 257 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження адміністративних справ №320/61934/25 та №320/62101/25, мотивоване тим, що спірні правовідносини в означених справах виникли між тими ж сторонами та за тим же предметом спору - перерахунок та виплата пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №27/11/4-1473 від 13.06.2023.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно частин другої - п`ятої статті 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд зауважує, що зазначене право суду спрямоване на забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку, дотримання процесуальної економії та недопущення ускладнення розгляду справи необхідністю вирішувати в одному провадженні декількох спірних питань, які мають окремі підстави їх виникнення, а тому потребують надання судом окремої правової оцінки.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод справи повинні бути розглянуті в суді протягом розумного строку.

Розумні строки є оцінними поняттями, встановленими адміністративним судом для вчинення процесуальних дій. У пункті 8 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) вказано на оцінний характер юридичної категорії, тобто її визначення в кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин, включаючи обсяг і складність справи. У § 47 рішення у справі "Бараона проти Португалії", § 18 рішення у справі "Міласі проти Італії" Європейський суд з прав людини встановив, що категорія "розумність" діє в ракурсі доцільності тривалості судочинства з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критерію комплексності справи (в аспекті оцінки її складності з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть юридичні наслідки), поведінки позивача та суб`єктів владних повноважень. Додатково можна враховувати позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях у справах "Osu v. Italy", "Екле проти Федеративної Республіки Німеччина", "Іванов проти України", "Калініченко проти України", "Кенинг проти Федеративної Республіки Німеччина" (§§ 99, 103), "Кобцев проти України", "Кодерник проти України", "Меріт проти України" (§ 70),"Рудніченко проти України", "Саф`яннікова проти України", "Устименко проти України", "Фандралюк проти України", "Федько проти України", "Цихановський проти України", "Юртаєв проти України" тощо.

На рівні закону встановлено такі критерії розумності процесуальних строків: відповідність завданням адміністративного судочинства (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України); достатній час, із урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії.

У практиці Європейського суду з прав людини зазначені критерії деталізовано в такий спосіб:

не може бути однаковим для всіх справ, і було би неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків (рішення у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства"), тому точкою відліку переважно є момент звернення до суду з позовом, хоча цей момент може настати і раніше, наприклад, якщо судовому розгляду має передувати попередній обов`язковий розгляд справи адміністративним (виконавчим) органом (рішення у справі "Еркнер і Гофауер проти Австрії");

розумність тривалості провадження потребує аналізу "конкретних обставин справи", які вимагають "глобальної оцінки" (рішення у справах "Obermeier v. Austria", § 72; "Tomasi v. France", § 125; "Zimmerman and Steiner v. Switzerland", § 24);

розумність строку повинна визначатися з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, фактичних або юридичних питань, піднятих у справі, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору, характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справах "Acquaviva v. France", § 53; "Capuano v. Italy", § 23; "Frydlender v. France", § 43; "Kalashnikov v. Russia", § 125; "Kudla v. Poland", § 124; "Pelissier and Sassi v. France", § 67; "Vernillo v. France", § 30; "Wierciszewska v. Poland", § 43; "Zimmerman and Steiner v. Switzerland", § 24; "N. B. проти України", § 40; "Антоненков та інші проти України", § 41);

лише затримки з боку держави можуть виправдовувати висновок про невиконання вимоги про дотримання "розумного строку" (рішення у справі "Zimmerman and Steiner v. Switzerland", § 24);

співвідношення між тривалістю розгляду справи та позицією заявника за умови, що особа має утримуватися від тактики зволікань і користуватися наданими державою можливостями для скорочення строків провадження (рішення у справі "Union Alimentaria Sanders v. Spain", § 35).

З приписів статті 172 КАС України слідує, що суд наділений процесуальним правом з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті об`єднати позовні вимоги, якщо це сприятиме виконанню завдань адміністративного судочинства, що базуються на положеннях частин першої та другої статті 55 Конституції України, статей 2, частини першої статті 5, частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Додатковими підставами для реалізації описаних процесуальних дій є виникнення загроз щодо ускладнення чи сповільнення судового розгляду об`єднаних позовних вимог за умов множинності сторін.

Фактично при зазначеному об`єднанні позовів шляхом виконання завдань адміністративного судочинства здійснюється правосуддя як форма реалізації всіх функцій судової влади - як пов`язаних із юрисдикцією (вирішення публічно-правових спорів, захист суб`єктивних публічних прав і законних інтересів при розв`язанні вказаних спорів, судовий адміністративний контроль, судове санкціонування, судове тлумачення, реалізація адміністративної відповідальності), так і загальносоціальних (виховання в посадових осіб поваги до закону та зміцнення дисципліни в публічному управлінні, попередження порушення законності, вплив на вдосконалення правової сфери публічного управління, охоронна функція, забезпечення балансу між суспільними та приватними інтересами, посилення довіри та поваги до влади, що сприяє відтворенню її легітимності).

Безпосереднім завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин. У практиці Європейського суду з прав людини вказано, що таке завдання, зокрема, полягає в розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці (§ 65 рішення у справі "Горжелік та інші проти Польщі"); забезпечення уніфікованого та єдиного застосування права (mutatis mutandis, §§ 29 - 30 рішення у справі "Тудор Тудор проти Румунії", §§ 36 - 37 рішення у справі "Стефаніка та інші проти Румунії"). На основі вказаного завдання встановлюються сфера та об`єкт судового захисту.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що спільний розгляд позовних вимог, заявлених у даній справі, в одному провадженні ускладнить та сповільнить вирішення справи, що суперечить завданням адміністративного судочинства.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485), у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Позивач просить об`єднати в одне провадження адміністративні справи №320/61934/25 та №320/62101/25, внаслідок чого вказане процесуальне питання підлягає вирішенню в межах адміністративної справи №320/61934/25, оскільки саме ця справа надійшла до суду першою, а тому у разі об`єднання судових справ саме до справи №320/61934/25 має бути приєднана справа №320/62101/25, а не навпаки.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для об`єднання позовних вимог у справах №320/62101/25 та №320/61934/25 в одне провадження.

Суд звертає увагу на те, що позов у цій справі подано до суду в електронній формі через електронний кабінет в системі «Електронний суд».

При цьому, всі учасники судового процесу у цій справі зареєстровані в системі «Електронний суд» та мають власні електронні кабінети.

Відповідно до положень статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з положеннями статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що всі учасники судового процесу у цій справі зареєстровані в системі «Електронний суд» та мають власні електронні кабінети, суд вважає за доцільне прийняти рішення про здійснення розгляду (формування та зберігання) судової справи в електронній формі.

При цьому суд звертає увагу учасників процесу на те, що всі процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази мають бути подані, а інші процесуальні дії - вчинені, в електронній формі виключно за допомогою системи «Електронний суд». Всі судові рішення у цій справі будуть надіслані учасникам процесу, які мають електронний кабінет, виключно за допомогою системи "Електронний суд".

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 171, 243, 248, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

Справа буде розглядатися одноособово суддею Дудіним С.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розгляд (формування і збереження) судової справи здійснювати в електронній формі.

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про об`єднання адміністративних справ №320/61934/25 та №320/62101/25 в одне провадження.

Витребувати від відповідача:

- копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонами, що всі документи необхідно подавати в електронній формі за допомогою підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», за допомогою яких також можливо ознайомитися з матеріалами електронної справи.

Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, штраф або тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд»).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачеві протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд»).

Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд»).

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.