Справа № 520/9947/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30 січня 2026 р. Справа № 520/9947/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі також, відповідач ГУПФУ в Харківській області) , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування з 01.01.2025 року понижуючий коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;
- визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , в частині не виплати індексації за 2024 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2024 року та не виплати індексації за 2025 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років:
- з 01 лютого 2023 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром;
- з 01 березня 2024 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01 січня 2025 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без застосування понижуючий коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01 березня 2025 року, без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 ««Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», без застосування понижуючий коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування з 01.01.2025 року понижуючий коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення при перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , в частині не виплати індексації за 2024 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2024 року та не виплати індексації за 2025 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2025 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 ««Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 520/9947/25 - змінено, викладено резолютивну частину в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з 01.02.2023, 01.03.2024 та з 01.03.2025 з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.»

До Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача Осадчої Вікторії Володимирівни надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, сплаченого ОСОБА_1 у розмірі 7267 грн. 20 коп.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 призначено до розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, дослідивши письмові докази, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Частиною першою, пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України передбачено, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, позивачем за подання адміністративного позову до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 7267 грн. 20 коп.., що підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з двома вимогами немайнового характеру

- щодо застосування понижуючих коефіцієнтів з 01.01.2025 року;

- щодо індексації пенсії та обмеження її максимальним розміром.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше позовних вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становить 2422 грн. 40 коп. (3028*0,4*2).

Водночас позивачем було сплачено 7 267 грн. 20 коп., що є надмірно сплаченою сумою судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Порядок повернення надмірно сплаченої суми визначено ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 4845 грн.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч. 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки судом апеляційної інстанції фактично було задоволено дві вимоги немайнового характеру, при цьому змінено лише спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілити судові витрати між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачений судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/9947/25 підлягає задоволенню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в загальному розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/9947/25 задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в загальному розмірі 2422 грн. 40 коп .

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Макаренко Я.М.