Справа № 420/721/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/721/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Головного управління ДПС в Одеській області (далі- ГУ ДПС) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 302810,76 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФОПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 303 150,76 грн. Проте, станом на 08.11.2022 року, відповідно розрахунку податкового боргу та довідки про суми податкового боргу, стягненню підлягає заборгованість у сумі 302 810,76 грн, а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 281 047,10 грн. з військового збору, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 21 763,66 грн. Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 281047,10 грн виникла в результаті проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, в результаті якої складено акт №453/15-32-33-05/ НОМЕР_1 уфп 29.11.2019, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року на загальну суму 281 047,10 грн, з яких 224 837,68 грн податкове зобов`язання, 56 209,42 грн щ/с. Заборгованість з військового збору, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 21 763,66 грн виникла в результаті проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, в результаті якої складено акт №453/15-32-33-05/ від 29.11.2019, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року на загальну суму 21763,66 гри, з яких 17 410,93 грн податкове зобов`язання, 4 352.73 грн ш/с. В зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №34214-50 від 13.03.2020 року, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФОПП ОСОБА_1 . Однак сума податкового боргу не сплачена.

Ухвалою від 30.01.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 08.05.2023 року зупинено провадження у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу до набрання законної сили рішення по справі №420/8162/23.

Ухвалою від 05.12.2025 року, що занесена до протоколу засідання, поновлено провадження по справі та вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 22.12.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 20.01.2026 року, що занесена до протоколу засідання, продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 30.01.2026року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності по справі № 420/721/23 в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав, що відповідно до вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, юридичним фактом, з настанням якого у боржника виникає обов`язок включити суму прощеного (анульованого) боргу до оподатковуваного доходу та, відповідно, самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб, є отримання ним належного повідомлення від кредитора. Матеріали провадження не містять жодного підтвердження того, що ТОВ «КЕЙКОЛЕКТ» належним чином повідомило Відповідачку про анулювання боргу. Немає ані копії рекомендованого листа, ані повідомлення про вручення, ані документів про особисте вручення повідомлення під підпис. Обов`язковою передумовою виникнення у боржника обов`язку відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу, з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, є його належне повідомлення кредитором про прощення (анулювання) такого боргу. При цьому, Позивачем не доведено факт направлення кредитором та отримання такого повідомлення. Тому в даному випадку встановлення факту належного повідомлення позивача про анулювання боргу в контексті обов`язку кредитора повідомити про таке боржника в порядку, передбаченому абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.162 Податкового кодексу України, має визначальне значення для правильного вирішення справи. Крім того, першочерговим і найбільш вагомим є порушення Позивачем граничного строку для ініціювання податкового контролю за минулий період. Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що Відповідачці було нараховано суму грошового зобов`язання, оскільки вона нібито отримала у 2015 році дохід у вигляді анулювання основної суми боргу за кредитом в іноземній валюті. Однак при визначенні розміру цього нібито доходу Головне управління ДПС в Одеській області вчинило грубу помилку в застосуванні матеріального права, що призвело до фіктивного завищення бази оподаткування та незаконності всіх подальших розрахунків. Таким чином, грошове зобов`язання, яке Позивач намагається стягнути, у вигляді нібито суми податкового боргу, не є узгодженим з діючим законодавством у двох ключових аспектах. По-перше, сама процедура його визначення проведена з грубим порушенням матеріальних норм Податкового кодексу. По-друге, його розмір розраховано неправильно, оскільки в основу покладено не дійсний економічний дохід, а суму, штучно завищену внаслідок неврахування прямої законодавчої пільги. У таких умовах будь-які вимоги про сплату цього зобов`язання позбавлені законних підстав і не можуть бути задоволені судом. Крім того, сума штрафу, який було накладено на Відповідача вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, має бути зменшена з 25% до 10% суми визначеного податкового зобов`язання і перерахована наступним чином: - щодо податкового повідомлення-рішення від 23.01.2020 року № зменшена з 4 352,73 грн. до 1 741,09 грн.; - щодо податкового повідомлення-рішення від 23.01.2020 року № зменшена з 56 209,42 грн. до 22 483,77 грн. Отже, підстави для задоволення позову в повному обсязі відсутні.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкову вимогу форми Ф № 34214-50, якою ОСОБА_1 визначено суму податкового боргу.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ФОПП ОСОБА_1 , ГУ ДПС в Одеській області, складено акт № 453/15-32-33-05/ НОМЕР_1 від 29.11.2019, яким встановлено порушення: 1) пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. "в" п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями. Неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік. 2) п.п. 163.1.1 п. 16.3.1 ст. 163, п.164.1, т."д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, п.167.1 ст.167, п.179.1 та п 179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями. Донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 224837,68грн. за 2015 рік. 3) п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп."д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, п.п. 1.2, п.п. 1.4 та 1.6 п. 16 підрозділу 10 розд. ХХ Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-V1/із змінами та доповненнями. Донараховано військовий збір в сумі 17410,93грн. за 2015 рік.

На підставі вказаного акту податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року.

Вказані акт та податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу засобом поштового зв`язку, проте були повернуті з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

ОСОБА_1 подано позов до ГУ ДПС, в якому вона просила - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року;- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року; (справа №№420/8162/23, суддя Попов В.Ф.).

Ухвалою суду від 28.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі №420/8162/23.

Ухвалою суду від 27.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі № 420/8162/23 залишено без задоволення. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі № 420/8162/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.11.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №420/8162/23 залишено без змін.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції на час спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неправомірності визначення суми податкового зобов`язання та неправильності визначення сум грошового зобов`язання за інші роки, оскільки у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 року по справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 року по справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 року по справі № 804/8630/16.

Також, в постанові від 12 липня 2022 року по справі № 160/7345/20 Верховний Суд зазначив, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 12.07.2022 року у справі № 160/7345/20, від 21 травня 2024 року у справі № 160/15166/22, від 24 червня 2025 року у справі № 819/1221/15-a.

Таким чином, питання правомірності податкових повідомлень-рішень № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки правомірність вказаних податкових повідомлень-рішень не є предметом позову у цій справі.

Разом з тим, суд враховує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 року та постановою Верховного Суду від 16.11.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року; № від 23.01.2020 року станом на теперішній час є чинними, а тому визначена в них сума податкового зобов`язання є узгодженою та підлягає сплаті.

Згідно матеріалів справи, відповідно до довідки про податкову заборгованість з розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (IКП), які за правилами ст.ст. 73, 74 КАС України та Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 р. за № 321/35943), є належним та допустимим доказом невиконання податкового обов`язку з боку відповідача, податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_2 перед бюджетом становить 302810,76 грн.

При цьому, фізичною особою-платником податків ОСОБА_3 борг не погашено.

Згідно з пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, серед іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 суму податкового боргу в загальному розмірі 302810,76 грн.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6,7, 8, 9, 10, 77, 90,139,242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-платника податків фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмірі 302 810,76 грн, а саме:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 281 047.10 грн на бюджетний рахунок UA015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/11010500;

з військового збору, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 21 763,66 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 11011001, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/11011001.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст. 293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.