Справа № 938/2054/25
Суддя: Чекан Н. М.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№938/2054/25
Провадження № 2-а/938/2/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Чекан Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мартищук Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрчук С.В., звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року за ч.2 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у цій справі.

Позов обгрунтовано тим, що постановою серії ЕНА № 6104743 від 07.11.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 07.11.2025 року о 13:46:56 годині в селі Оршівці на дорозі Н-10 205 км. він передав керування транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser PRADO» з номерним знаком НОМЕР_1 гр. ОСОБА_2 , який не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.2 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з істотним порушенням положень законодавства про адміністративні правопорушення, з істотним порушенням права на захист з таких підстав. Поліцейським при прийнятті рішення не вчинялись заходи для встановлення особи, хто саме керував транспортним засобом, про що свідчить те, що ім`я сина позивача вказано не вірно - « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Поліцейські також не встановили факту передачі керування ним неповнолітній особі. Транспортний засіб марки «Тоуota Land Cruiser PRADO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 . Після зупинки поліцейські вказали, що підстава зупинки авто - порушення ПДР у вигляді перевищення встановленого обмеження швидкості. Постанова за вказане порушення ПДР поліцейськими складена не була. Крім того, поліцейським допущено істотне порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема конституційного права на захист. Цей факт є істотним порушенням прав людини і безумовною, самостійною, підставою для скасування постанови поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності. Право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Ухвалою Верховинського районного суду від 01.12.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду, витребувано від Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області належно завірену копію матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року за ч.2 ст. 126 КУпАП, винесену поліцейським Бойко Віталієм Романовичем; відеозапис із нагрудного реєстратора Motorola Vb 400 476069 476 980 від 07.11.2025 року, на яких зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 та винесено постанову серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року.

Від Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області до суду поступило клопотання про заміну неналежного відповідача на належного - Департамент патрульної поліції. Клопотання обгрунтовано тим, що Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська 22, не відноситься до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та не є його структурним підрозділом, а посадова особа Бойко Віталій Романович , виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення, діяв саме від імені Департаменту патрульної поліції, а не ГУНП. За наведеного вважав, що позивачем помилково пред`явлено позов до ГУНП в Чернівецькій області, а належним відповідачем по даній справі є Департамент патрульної поліції (адреса: вул. Федора Ернста, 4, м Київ, 03048; тел. +380 , e-mail: public@patrol police.gov.ua; ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646).

Ухвалою суду від 12.12.2025 року замінено відповідача з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на Департамент патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернста, 4, м Київ).

Від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції до суду поступив відзив на адміністративний позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_1 в повному обсязі за їх безпідставністю. Відзив мотивований тим, що під час несення служби в Чернівецькій області, Чернівецький район, с. Оршівці, А/Д Н-10, 205км., 07.11.2025 року екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LFI 20/20 (серійний номер ТС008372) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу марки «Тоyota Land Gruiser Prado» з номерним знаком НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 83 (вісімдесят три) км/год. ( відеозапис зроблений за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 додається), при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 (тридцять три) км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після зупинки поліцейськими транспортного засобу було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав право керування своєму малолітньому синові (дані сина встановлено зі слів батька на 29.05 хв. відеозапису), чим порушив п.2.2 ПДР України. Поліцейським винесено постанову серії ЕНА №6104743 від 07.11.2025 року про те, що ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом марки «Тoyota Land Gruiser Prado» з номерним знаком НОМЕР_3 своєму малолітньому синові - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дані сина встановлені зі слів батька на 29.05хв. та 12.50хв.), який не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Тому на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400 грн. Також представник відповідача зазначив щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності з посиланням на те, що на доданому відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейського від 07.11.2025 року, у повній мірі відображено хронологію подій, обставини та факти, які підтверджують правопорушення, дані про відеозапис указано в оскаржуваній постанові (пункт 7). Невизнання позивачем в позовній заяві факту керування неповнолітнім ОСОБА_7 , 2011 року народження, та своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, є намаганням уникнути адміністративної відповідальності у виді 3400 грн. штрафу (факт уникнення від відповідальності зафіксовано на відеозаписі 01.05хв. та 05.40хв.). Позивач в позовній заяві вказує, що «поліцейськими при прийнятті рішення не вчинялись заходи для встановлення особи, хто саме керував транспортним засобом про це свідчить те, що ім`я його сина вказано не вірно « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 »». Даний факт спростовує відеозапис, на якому о 12.50 хв. поліцейські запитують у батька документи сина та кличуть його з автомобіля, щоб встановити вік дитини, натомість батько каже, що документів сина при собі немає та називає дату, місяць та рік його народження. О 12.50 хв. відеозапису поліцейські запитують прізвище ім`я по батькові сина, а позивач свідомо вказує невірні дані « ОСОБА_2 ». Отже, фактичні дані, які містяться в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, і відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови, є безпідставними.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, його представник подав заяву про завершення розгляду даної справи у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч.3 ст.268 КАС України).

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

У ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом оскарження в даній справі є постанова серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року, складена поліцейським 2 взводу 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Бойко В.Р. відносно ОСОБА_1 за передачу 07.11.2025 року о 13.46.56 годин в с. Оршівці дорога Н-10 205 км. керування транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser PRADO» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який немає права керування транспортними засобоми відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.2 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає постанову серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року, складену відносно нього незаконною, необгрунтованою та немотивованою з підстав не надання йому права скористатися правовою допомогою адвоката, відсутністю доказів вчиненого правопорушення. Також зазначає, що поліцейським при прийнятті рішення не вчинялися заходи щодо встановлення особи, яка керувала транспортним засобом, про що свідчить ім`я його сина, яке зазначено в постанові як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », та не встановлено факту передачі керування транспортним засобом неповнолітньому, тобто об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, що виключає наявність складу правопорушення в його діях.

Позивачем до матеріалів справи долучено:

- свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 120» з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ;

- витяг з додатку «Дія» актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого записано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.04.2011 року виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області зроблено актовий запис №2.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, закріплено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

У ст. 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження правомірності свого рішення представником відповідача подано до суду записи відеофіксації.

Із долученого відеозапису із нагрудної камери поліцейського 476069, про що зазначено в п.7 оскаржуваної постанови, вбачається, що на ньому зафіксовано та відображено події 07.11.2025 року за період часу з 13.25.59 годин до 14.18.23 годин, а саме:

*працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля зі сторони водія; особа чоловічої статі, який сидить за кермом відкриває вікно; працівник поліції представляється, повідомляє про відеофіксацію, про перевищення швидкості та встановлює, що водієм є неповнолітній, а на пасажирському передньому сидінні його батько, внаслідок чого повідомляє про те, що оскільки водій неповнолітній, то відповідно буде складено протокол за 184 КУпАП та постанову за передачу керування батьком неповнолітньому сину; особа чоловічої статі, який сидів на передньому пасажирському сидінні та який вийшов із автомобіля просить працівника поліції вимкнути камеру; працівник поліції пропонує пред`явити документи; особа чоловічої статі представляється як ОСОБА_9 та пред`являє свої документи; працівник поліції складає адміністративний матеріал; працівник поліції запитує про надання пояснень з приводу керування сином автомобілем; ОСОБА_9 пояснює, що син керував через те, що йому, тобто батьку, важко повертати головою, бо він в корсеті та може надати письмове пояснення; працівник поліції встановлює анкетні дані неповнолітнього; ОСОБА_9 усно повідомляє, що син ОСОБА_3 ; працівник поліції уточнює ОСОБА_2 (29.05 хв.) та запитує дату народження сина; ОСОБА_10 повідомив, що син 2011 року народження; надалі ОСОБА_9 відмовляється від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, підписання протоколу та постанови; працівник поліції запитує про отримання копії протоколу; ОСОБА_9 повідомляє, що сфотографує; надалі працівник поліції здійснює розгляд справи відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпА, роз`яснює права особи, яка притягається до відповідальності; ОСОБА_1 від отримання копії постанови відмовився.

На переконання суду відеозапис із нагрудної камери поліцейського 476069, є належним доказом у справі.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

При цьому п.2.2. ПДР передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, доводи позивача про відсутність в його діях об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, спростовано долученими відповідачем записами відеофіксації з нагрудної камери поліцейського 476069, про які зазначено в п.7 оскаржуваної постанови серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року, оскільки ОСОБА_1 , як особа, яка використовувала транспортний засіб, передав керування транспортним засобом неповнолітньому, який не мав права керування транспортними засобами. При цьому, суд зауважує, що позивачем під час складання постанови не оспорювався факт передачі керування автомобіля неповнолітньому синові.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання позивача на невірно вказане ім`я його сина в оскаржувані постанові не змінює складу вчиненого правопорушення, при цьомуОСОБА_1 особисто 07.11.2025 року надав працівникам поліції анкетні дані свого сина.

Позивач вказує, що поліцейські не вжили жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, проте матеріали справи не містять відомостей про те, що він висловлював поліцейським намір скористатися правовою допомогою та йому було відмовлено або чинились перешкоди.

За наведених обставин відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА№6104743 від 07.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Департамент патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Федора Ернста, 3, м Київ.

Суддя Наталія ЧЕКАН