Справа № 300/8238/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2026 р. справа № 300/8238/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця Іванів-Магльована Ірина Романівна, до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Савчин Василь Мирославович (далі - позивач), в інтересах якого діє представниця Іванів-Магльована Ірина Романівна (далі - представниця позивача), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач -1, ДПС), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ДПС України щодо неповернення в СЕА ПДВ реєстраційного ліміту в розмірі, який обліковувався на рахунку СЕА ПДВ на день прийняття рішення про перереєстрацію платника ПДВ ФОП ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ДПС України збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість показника на суму, на яку ФОП ОСОБА_1 має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (реєстраційний ліміт), на суму, яка обліковувалася на рахунку СЕА ПДВ на момент перереєстрації платника ПДВ).

Адміністративний позов обґрунтований тим, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник податку на додану вартість з 01.01.2024 відповідно до свідоцтва платника ПДВ, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 . ОСОБА_1 відмовився від отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з релігійних переконань, що було підтверджено відповідною відміткою у паспорті громадянина України та про що повідомлено податковий орган. Надалі, у зв`язку з зміною паспортних даних, а саме отриманням паспорта нового зразка, виникла необхідність у внесенні змін до відомостей, що містяться у записах реєстру платників ПДВ. Зважаючи на це, позивач звернувся із відповідною заявою про перереєстрацію 25.09.2025 з реєстраційним № . За результатами розгляду заяви, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області ухвалило рішення про перереєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з 30.09.2025. Проте відповідач не врахував попередні дані, які були наявні до перереєстрації. Представниця ФОП Савчина В.М. зазначає, що він фактично втратив право на податковий кредит, що раніше був відображений в Системі електронного адміністрування ПДВ. Також, відповідно до квитанції № 1 від 15.10.2025, станом на 15.10.2025 в Системі електронного адміністрування ПДВ для платника податків НОМЕР_2 був відсутній відкритий та взятий на облік рахунок. На думку представниці позивача, допущена контролюючим органом бездіяльність щодо належного відображення повної та фактичної інформації про податкові показники у системі електронного адміністрування податку на додану вартість призвела до порушення прав ФОП ОСОБА_1 , оскільки попередня інформація про податковий кредит фактично відсутня, податковий кредит не може бути використаний платником.

Звернула увагу, що згідно з приписами п.200-1.8 ст.200-1 ПКУ та п.7 Порядку №569, одним із наслідків анулювання свідоцтва платника податку є закриття відповідного електронного рахунку такого платника податку в СЕА ПДВ. Така вимога є імперативною та підлягає виконанню саме контролюючим органом. Відтак, відсутні підстави вважати протиправними дії контролюючого органу із закриття електронного рахунку платника податку та припинення відображення суми реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ за наявності чинного рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ. Однак, в даному випадку, мало місце закриття електронного рахунку платника податку в СЕА ПДВ при перереєстрації, а не анулюванні свідоцтва платника ПДВ.

Представниця позивача вважає, що до нього були застосовані дії, що вчиняються при анулюванні реєстрації платника податку, при його перереєстрації, тому, для поновлення його прав, необхідно здійснити перерахунок суми (?Накл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося закриття рахунку, відновлення даних рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідач-1 18.12.2025 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого ДПС не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами (п. 63.6 ст. 63 ПКУ). Відповідно до баз даних ДПС станом на 16.09.2025 сума реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ по ФОП ОСОБА_2 , який перебував на обліку за серією та номером паспорта, становила 697 061,84 грн. Відповідно до п. 183.15 ст. 183 ПКУ у разі зміни даних про платника ПДВ, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені та по батькові) платника податку і не пов`язані з його ліквідацією або реорганізацією проводиться перереєстрація платника ПДВ. Перереєстрація платника податку здійснюється з дотриманням правил та у строки, визначені ст. 183 Кодексу для реєстрації платників податку, шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників податку. Пунктом 7 Порядку №569 встановлено, що у разі анулювання реєстрації платника ПДВ залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Новий електронний рахунок відкривається у разі повторної реєстрації особи платником ПДВ (п. 8 Порядку №569). Станом на 11.12.2025 ФОП ОСОБА_3 перебуває на обліку у контролюючих органах внаслідок перереєстрації за номером паспорта НОМЕР_2 та ?Накл, розрахована автоматично, становить 11759,42 гривень. Таким чином, оскільки єдиним ідентифікатором такого платника у інформаційних системах ДПС був номер попереднього паспорта, після його заміни відбулася перереєстрація суб`єкта. Позивачем у позові не наведено та не долучено до останнього належних, достатніх доказів, які спростовували б неправомірність дій відповідача. Просить суд прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.01.2026 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі відповідач-2) та витребувано у сторін додаткові докази та письмові пояснення.

23.01.2026 від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідачем-2 зазначено, що позивача було зареєстровано платником ПДВ 01.01.2024 та 17.01.2024 Казначейством йому відкрито paxyнoк в СЕА за № НОМЕР_3 , який взято на облік 18.01.2024. Остання операція по рахунку відбулась 23.06.2025 (списання 1172 грн), залишок коштів на рахунку 2257 грн. До перереєстрації остання податкова декларація платником подана за липень 2025 року від 18.08.2025 та задеклароване від`ємне значення в сумі 84848 грн. Згідно з даними ЄРПН інформація стосовно ліміту до перереєстрації ФОП ОСОБА_1 відсутня (паспорт НОМЕР_4 , код НОМЕР_5 ). Відповідно до даних Податкового блоку 30.09.2025 позивачем здійснено повторну реєстрацію (тип реєстрації 40 повторна реєстрація), як ФОП ОСОБА_1 (за кодом НОМЕР_2 ) одночасно із перереєстрацією платником ПДВ з 30.09.2025. B період з 16.10.2025 пo 15.01.2026 платником поповнено рахунок ПДВ № НОМЕР_3 в СЕА на суму 539800 грн. Після перереєстрації перша податкова декларація з ПДВ ФОП ОСОБА_1 подана за серпень 2025 року від 01.10.2025 та задекларовано від`ємне значення в сумі 99552 грн (із врахуванням від`ємного значення попереднього звітного періоду в сумі 84848 грн). За період з серпня по грудень 2025 року позивачем декларувалось від`ємне значення з ПДВ, сума якого за грудень склала 18735 грн. Станом нa 15.01.2026 21:18:06 сума ліміту становить 100,39 грн. У задоволенні позову просить відмовити.

19.01.2026 та 26.01.2026 від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення, мотивовані, зокрема тим, що згідно з пунктом 20 Порядку № 569 у разі зміни даних платника податку та/або реквізитів його поточного рахунка, на який зараховуються кошти з електронного рахунка, ДПС надсилає Казначейству коригуючі реєстри. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 16.09.2025 отримано відомість про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу підприємця, а саме зміни серії та номера паспорта на номер паспорту у формі ID-картки № НОМЕР_2 . На підставі реєстраційної заяви платника ПДВ від 25.09.2025 проведено перереєстрацію платника ПДВ у зв`язку зі змінами даних платника та внесено відповідні зміни до Реєстру платників ПДВ. Відповідно до пункту 20 Порядку № 569 ДПС до Державної казначейської служби України направлено повідомлення для оновлення даних платника по рахунку в СЕА ПДВ ФОП ОСОБА_1 із зазначенням прізвища, імені, по батькові та номера паспорта № НОМЕР_2 . Станом на поточну дату ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку у контролюючих органах за номером паспорта № НОМЕР_2 , зареєстрований платником ПДВ (дата реєстрації платником ПДВ 01.01.2024, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) та має відкритий рахунок в СЕА ПДВ № НОМЕР_3 (дата відкриття рахунку 17.01.2024), який обліковується за цим номером паспорта. Інші відкриті або закриті рахунки в СЕА ПДВ відсутні.

Відповідно до баз даних ДПС, станом на дату перереєстрації ФОП ОСОБА_1 відповідно до Реєстру платників ПДВ (на 30.09.2025), ?Накл в СЕА ПДВ по ФОП ОСОБА_1 , який перебував на обліку за серією та номером паспорта НОМЕР_6 , становила 699 131,58 гривень. Надалі ?Накл по ФОП ОСОБА_1 (за серією та номером паспорта НОМЕР_6 ) формувалася за рахунок реєстрації отриманих податкових накладних. Відповідно до СЕА ПДВ останньою датою операції, яка обліковується у ФОП ОСОБА_1 (за серією та номером паспорта НОМЕР_6 ), є 14.10.2025, при цьому ?Накл становить 821 874,63 гривень. Станом на 15.01.2026 ФОП ОСОБА_3 перебуває на обліку в контролюючих органах за номером паспорта № 012288832 та ?Накл, розрахована автоматично, становить 100,39 гривень.

28.01.2026 від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення, обґрунтовані тим, що Порядок проведення процедур перереєстрації визначено розділом ІV Положення № 1130, згідно з яким для перереєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву за ф. № 1-ПДВ, форма якої визначена додатком 1 до Положення № 1130, з позначкою «Перереєстрація» протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника податку або виникли інші підстави для перереєстрації. Заява подається засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». У разі перереєстрації платника ПДВ на підставі заяви за ф. № 1-ПДВ з позначкою «Перереєстрація» дата реєстрації платником ПДВ та індивідуальний податковий номер платника ПДВ не змінюються. Згідно з даними з інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» 30.09.2025 платником здійснено повторну реєстрацію (тип операції 40-повторна реєстрація) як ФОП ОСОБА_1 (за кодом НОМЕР_2 ) одночасно із перереєстрацією платником ПДВ з 30.09.2025, індивідуальний податковий номер 30.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив таке.

ФОП ОСОБА_1 , який не має реєстраційного номера облікової картки платника податків з релігійних переконань, обліковується відповідачем за прізвищем, ім`ям, по батькові та реквізитами паспорта. Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість відповідно до свідоцтва платника ПДВ, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , дата реєстрації платником податку: 01.01.2024 (а.с.6).

У зв`язку зі зміною паспортних даних, а саме отриманням паспорта нового зразка, ФОП ОСОБА_1 25.09.2025 звернувся до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області із заявою про перереєстрацію платника ПДВ (а.с 97-98).

Як вбачається з квитанції №2 (а.с.8), за результатами розгляду реєстраційної заяви позивача за ф.№1-ПДВ №4270, контролюючим органом (відповідачем-2) прийнято рішення про перереєстрацію позивача (номер паспорта НОМЕР_2 ) платником ПДВ з 30.09.2025.

Згідно із квитанцією № 1 від 15.10.2025, станом на 15.10.2025 в Системі електронного адміністрування ПДВ для платника податків за податковим номером (номером паспорта) НОМЕР_2 відсутній відкритий та взятий на облік рахунок (а.с.9).

Поміж тим, відповідно до Витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 1, на запит № 1 від 15.08.2025, платник податку ОСОБА_1 , податковий номер (серія та номер паспорта) НОМЕР_6 , індивідуальний податковий номер 30: сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає 433 433,95 грн, в тому числі: загальна сума податку за отримання платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі 1 989 505,92 грн, загальна сума поповнення електронного рахунка з поточного рахунка платника податку 297 500 грн, загальна сума податку за виданими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими у Реєстрі 1 875 543,97 грн, загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі 0 грн, сума середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/ 4 квартали 21 972 грн (а.с.21).

Також, відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 22.09.2025 за звітний період (серпень 2025 року), позивачем задекларовано 27 630 грн. податкових зобов`язань (рядок 9); обсяг придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою 211 669 грн; дозволений податковий кредит 42 334 грн (рядок 10); усього податкового кредиту 127 182 грн. (рядок 17); сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) складає 99 552 грн. Відповідно до таблиці 2.1 Розділу ІІ додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість відомості про операції з придбання з податку на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14% усього за звітний (податковий) період складають 42 334 грн (а.с.11-20).

Листом від 14.10.2025 № 30 позивач звернувся до ДПС України щодо відсутності після заміни паспорта НОМЕР_6 на ID-картку НОМЕР_2 в електронному кабінеті платника податків даних про видані та отримані ПН/РК за весь період діяльності. При цьому сума ліміту станом на 15.08.2025 становила 433433,95 грн(а.с.50). Також 28.10.2025 ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 щодо надання пояснень щодо дій контролюючого органу (відповідача-2) стосовно не відображення даних в ЄРПН і не відновлення показників реєстраційного ліміту (а.с.52).

Вважаючи протиправною бездіяльність ДПС України щодо неповернення в СЕА ПДВ реєстраційного ліміту в розмірі, який обліковувався на рахунку СЕА ПДВ на день прийняття рішення про перереєстрацію платника ПДВ, позивач, в інтересах якого діє представниця, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає про таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі також ПКУ) передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ встановлено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод -?Перевищ.

Пунктом 200-1.5 ст. 200-1 200-1 Податкового кодексу України встановлено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на рахунок у банку/ небанківському надавачу платіжних послуг платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Підпунктом 3 пункту 63.6. ст. 63 Податкового кодексу України встановлено, що облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Податковим номером є, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи.

За приписами п. 63.6. ст. 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові, серією (за наявності) та номером діючого паспорта громадянина України у формі книжечки або номером діючого паспорта громадянина України у формі картки, що оформлений із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі - серія та номер паспорта). До паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, що свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Така відмітка вноситься:

контролюючими органами - до паспортів громадян України у формі книжечки. Порядок внесення такої відмітки встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики;

органом, що здійснює оформлення паспорта громадянина України у формі картки, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та Єдиним державним демографічним реєстром щодо обміну відомостями про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) або право здійснювати платежі за серією (за наявності) та номером паспорта здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі ДРФО за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією (за наявності) та номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта (п. 2 розд. VIІI Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 (далі -Положення № 822).

За приписами п.63.7. ст. 63 Податкового кодексу України контролюючий орган зазначає податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому.

Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних інструкціях щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, при реєстрації (взятті на облік) платником податків для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, ПІБ та серія (за наявності) та номер паспорта мають таку ж юридичну силу, що і податковий номер (РНОКПП) для фізичних осіб-підприємців, які обліковуються, як платники податків за таким номером.

Згідно з п. 183.18. ст. 183 Податкового кодексу України особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.

Пунктом 183.15 ст. 183 Податкового кодексу України визначено, що у разі зміни даних про платника податку, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені та по батькові) платника податку і не пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платника податку, а також встановлення розбіжностей чи помилок у записах реєстру платників податку проводиться перереєстрація платника податку.

Для перереєстрації платник ПДВ подає відповідно до п. 183.7 ст. 183 ПКУ заяву протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

Вищезазначені норми корелюються з приписами, викладеними в Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233 (далі Положення № 1130).

У разі, зокрема зміни даних про платника ПДВ, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені та по батькові (за наявності)) платника ПДВ і не пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платника ПДВ, а також встановлення розбіжностей чи помилок у записах Реєстру проводиться перереєстрація платника ПДВ (абз.1 п.4.1 Положення № 1130).

Згідно з абз.3 п.4.1. Положення № 1130 для перереєстрації платник ПДВ подає відповідно до підпункту 1 пункту 3.5 розділу III цього Положення заяву протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

На підставі пп.1 п. 3.5. Положення № 1130 будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника ПДВ, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ (додаток 1):

- заява подається технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Контролюючий орган здійснює перереєстрацію платника ПДВ з дотриманням правил та у строки, визначені для реєстрації платників ПДВ (абз.6 п.4.1. Положення № 1130).

Відповідно до п.4.2. Положення № 1130 для перереєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою "Перереєстрація". Другий аркуш реєстраційної заяви платником ПДВ не заповнюється. У разі перереєстрації дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою перереєстрації є останній день строку у 3 робочих дні від дня отримання додаткової реєстраційної заяви з позначкою "Перереєстрація".

Отже, з метою перереєстрації при зміні даних про платника ПДВ, така особа подає технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі дві заяви: за формою № 1-ПДВ та додаткову реєстраційну заяву з позначкою "Перереєстрація".

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу. (п. 200-1.2 ст. 200-1 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, позивач був зареєстрований як платник податків (ПДВ) 01.01.2024 за ПІБ та реквізитами паспорта (серія та номер) - НОМЕР_6 . ФОП ОСОБА_1 має присвоєний індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 . 25.09.2025, у зв`язку зі зміною даних про платника податку, які стосуються податкового номера платника податку (за відмови у встановленому законом порядку від РНОКПП - зміною даних паспорта, у зв`язку із заміною такого документа), що не пов`язано з припиненням підприємницької діяльності чи встановленням розбіжностей чи помилок у записах реєстру платників податку, позивач надав контролюючому органу в електронній формі Реєстраційну заяву платника ПДВ (а.с.97-98) та додаткову реєстраційну заяву з позначкою «Перереєстрація». ГУ ДПС в Івано-Франківській області вчинено перереєстрацію платника ПДВ 30.09.2025. При цьому дата реєстрації таким платником (01.01.2024) не підлягає зміні, що не заперечується відповідачами.

Разом з тим, після перереєстрації станом на 15.10.2025 в Системі електронного адміністрування ПДВ для платника податків ФОП ОСОБА_1 , НОМЕР_2 (новий номер паспорта), відсутній відкритий та взятий на облік рахунок, що підтверджується квитанцією № 1 від 15.10.2025 (а.с.9).

До того ж сума реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ по ФОП ОСОБА_1 в розмірі 697061,84 грн, що за відомостями відповідача-1, зазначеними у відзиві на позов (згідно з базою даних ДПС), була наявна станом на 16.09.2025, після перереєстрації не відображалась. Станом на 11.12.2025 ?Накл розрахована автоматично та становить 11759,42 грн.

Отже, до перереєстрації позивача - за паспортом НОМЕР_6 сума реєстраційного ліміту нараховувала 697061,84 грн, при цьому після перереєстрації, що не передбачає припинення (ліквідацію) підприємницької діяльності - за паспортом № НОМЕР_2 , такої суми реєстраційного ліміту не було в розпорядженні позивача.

За нормами п.200-1.8 ст. 200-1 Податкового кодексу України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з абз.2 п. 7 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014 № 569 (далі Порядок № 569) у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Отже, нормами Податкового кодексу України та положеннями п.7 Порядку № 569 визначено, що підставою для перерахування залишку коштів на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість є анулювання реєстрації такого платника податку.

За приписами п. 5.1. Положення № 1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України.

Як зазначає відповідач-2, позивачем здійснено повторну реєстрацію (тип реєстрації 40 повторна реєстрація), як ФОП ОСОБА_1 (за кодом НОМЕР_2 ) одночасно із перереєстрацією платником ПДВ з 30.09.2025.

Разом з тим, з відомостей Податкового блоку (а.с.99) слідує щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 в якості платника ПДВ - статус реєстрації від 01.01.2024 (дата початку дії запису) анульований. Статус дії анулювання за ініціативою платника. Дата анулювання реєстрації платника ПДВ 30.09.2025. Підстава форма 1-ПДВ. Причина анулювання 2-перереєстрація (без зміни місцезнаходження).

Суд звертає увагу, що анулювання реєстрації за ініціативою платника ПДВ може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "а" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "а" - "з" пункту 5.1 цього розділу) (п.5.3 Положення № 1130).

Відповідно до пп. «а»-«з» п.184.1. ст. 184 ПКУ реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов`язань із податку у випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута;

е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність;

з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

За пунктом 5.2. Положення № 1130 анулювання реєстрації згідно з підпунктом "а" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "а" пункту 5.1 цього розділу) може бути ініційоване платником ПДВ після спливу 12 календарних місяців реєстрації особи платником ПДВ, починаючи з наступного дня після дня, що відповідає числу та місяцю реєстрації особи платником ПДВ.

Згідно з нормами п. 5.4 Положення № 1130, у разі відсутності законних підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ або якщо особа відповідає критеріям, згідно з якими реєстрація платником ПДВ є обов`язковою, контролюючим органом протягом 10 календарних днів після надходження заяви платника ПДВ про анулювання реєстрації надається письмове пояснення (відмова в анулюванні реєстрації).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем заяви про анулювання реєстрації чи застосування до нього інших, визначених п.184.1. ст. 184 ПКУ, норм.

За п.4. Порядку №569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - Кодекс). Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.

Як стверджує відповідач-1 та підтверджується матеріалами справи, позивач має відкритий рахунок в СЕА ПДВ за № UA0531864 (дата відкриття рахунку 17.01.2024, дата взяття на облік 18.01.2024), який обліковується за ПІБ та номером паспорта. Інші відкриті або закриті рахунки в СЕА ПДВ у ФОП ОСОБА_1 відсутні.

Разом з тим, згідно з пунктом 8 Порядку №569, у разі повторної реєстрації особи платником податку йому відкривається новий електронний рахунок.

Таким чином, оскільки у позивача відсутній новий електронний рахунок, відповідно платник податків не здійснював повторної реєстрації.

До того ж, оскільки контролюючим органом за заявою позивача здійснено перереєстрацію ФОП ОСОБА_1 , а не анулювання реєстрації платника податку, відтак, підстави для перерахування коштів з рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та анулювання відкритого та взятого на облік рахунку при первинній реєстрації, про що свідчить квитанція №1 (а.с.9) відсутні та законодавчо не передбачені.

Суд зауважує, що пункт 7 Порядку№569 тлумачить поняття «повторна реєстрація», як наступна за відміненою. При цьому доказів, які підтверджують, що відносно позивача було здійснено реєстрацію, яка була саме відмінена, що вимагало здійснення повторної реєстрації та відкриття нового електронного рахунку, немає.

Згідно з п. 2.5. Положення № 1130 контролюючі органи, які є територіальними органами Державної податкової служби України, забезпечують організацію роботи з реєстрації та обліку платників ПДВ, що перебувають на їх території.

За приписами п.2.6 Положення № 1130 контролюючі органи, зазначені у пункті 2.5 цього розділу, та державні податкові інспекції, які є їхніми структурними підрозділами, здійснюють:

- обробку даних заяв та документів щодо реєстрації, перереєстрації, анулювання реєстрації платників ПДВ;

- реєстрацію, перереєстрацію, анулювання реєстрації платників ПДВ;

- підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації.

Згідно з абз.1, 7, п.20 Порядку№569 для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДПС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

У разі зміни даних платника податку, зазначених в абзаці першому цього пункту, та/або реквізитів його рахунка у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, на який зараховуються кошти з електронного рахунка, ДПС надсилає Казначейству коригуючі реєстри.

За п. 2.1 Розділу ІІ Положення № 1130 Державна податкова служба України є держателем та адміністратором Реєстру платників ПДВ. Реєстр платників податку на додану вартість - автоматизований банк даних, створений відповідно до пункту 183.12 статті 183 розділу V Кодексу для забезпечення: реєстрації та єдиного обліку платників ПДВ; єдиних принципів ідентифікації платників ПДВ; контролю за справлянням податку на додану вартість; організації суцільного й вибіркового аналізу. Реєстр формується та ведеться Державною податковою службою України з використанням інформаційно- комунікаційних систем Державної податкової служби України в електронній формі та містить інформацію про осіб, зареєстрованих як платники податку. Державна податкова служба України є держателем та адміністратором Реєстру.

Відповідно до п. 7-1 Порядку № 569 ДПС протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, здійснює перерахунок суми (?Накл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене). Такий перерахунок здійснюється ДПС шляхом перерахунку суми (?Накл) окремо за кожним її показником. При цьому перерахунок суми (?Накл) такого платника не здійснюється контролюючим органом у разі, коли: на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку; або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Кодексу.

Відповідно до п. 14.1.56-2 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет сукупність інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, призначених для взаємодії між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами п.42-1.1.ст. 42 Податкового кодексу України електронний кабінет створюється та функціонує за принципами: своєчасності усунення технічних та/або методологічних помилок забезпечення оприлюднення на офіційному веб-сайті методолога електронного кабінету реєстру технічних та/або методологічних помилок, виявлених платниками податків, технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету, із визначенням рівня критичності таких помилок та встановленням строків для їх усунення, інформування всіх користувачів електронного кабінету про факт виявлення технічної та/або методологічної помилки, а також про факт її усунення та відновлення роботи електронного кабінету в повному обсязі; автоматизованості - максимальної автоматизації процесів створення, прийняття, реєстрації, оброблення, зберігання документів, оброблення та відображення даних (показників) документів та інших облікових даних платника податків.

Відповідно до п. 42-1.2 ст. 42-1 Податкового кодексу України електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом: перегляду інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійсненням податкового контролю, у тому числі дані оперативного обліку податків, зборів, єдиного внеску (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету з накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги"; подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету.

Відповідно до пп. 14.1.242. пункту 14.1 статті 14 ПКУ технічний адміністратор електронного кабінету (далі - технічний адміністратор) - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Згідно з пп.14.1.182-1, пп.14.1.182-2. пункту 14.1 статті 14 ПКУ технічна помилка - будь-яка помилка, вада або дефект у роботі складових частин електронного кабінету, електронного підпису або іншого засобу електронної ідентифікації, що призводить до невідповідності методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету та не є методологічною помилкою. Технічний збій - будь-які порушення у роботі складових частин електронного кабінету, що не є методологічною та/або технічною помилками, у тому числі їх повне зупинення, що унеможливлює взаємодію платника податків з контролюючим органом.

Відповідно до пп.42-1.9 статті 42-1 ПКУ технічний адміністратор зобов`язаний провести перевірку наявності технічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити методологу електронного кабінету та платнику податків у цей самий строк. Якщо технічний адміністратор визнає наявність технічної помилки, він зобов`язаний усунути таку технічну помилку протягом строку, визначеного методологом електронного кабінету, з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо технічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, технічний адміністратор надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків документ, яким повідомляє всім платникам податків про існування технічної помилки та про час, необхідний для її усунення і відновлення порушених прав платників податків. Про усунення технічної помилки технічний адміністратор повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Пунктом 2.4.Положення №1130 визначено, що з кола обов`язків щодо ведення Реєстру Державна податкова служба України здійснює, зокрема:

організацію реєстрації платників ПДВ;

розробку технології та програмно-технічних засобів ведення Реєстру;

виконання функцій адміністратора бази даних Реєстру (накопичення, аналіз даних, контроль за достовірністю та актуалізацією даних, їх зберіганням, захистом, контроль за правом доступу тощо);

розгляд звернень про перегляд рішень контролюючих органів з питань реєстрації, анулювання реєстрації, перереєстрації платників податку або про внесення записів чи змін до Реєстру.

Виходячи з вищевикладеного, на відповідача-1, як держателя та адміністратора Реєстру платників ПДВ та технічного адміністратора електронного кабінету платника податків, покладено, зокрема обов`язок щодо розгляду звернень про перегляд рішень контролюючих органів з питань реєстрації, анулювання реєстрації, перереєстрації та контроль за достовірністю та актуалізацією даних Реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв до ДПС звернення щодо дій Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за наслідками прийнятого контролюючим органом рішення з питань перереєстрації його, як платника ПДВ, що призвело до втрати права на податковий кредит, який раніше був відображений в Системі електронного адміністрування ПДВ. Обґрунтованої відповіді не отримав.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Також відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, з урахуванням критеріів дискреції, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Державної податкової служби України за наслідками звернення ФОП ОСОБА_1 щодо не відображення даних в ЄРПН та не відновлення показників реєстраційного ліміту в результаті перереєстрації після зміни паспортних даних та, відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, зобов`язання відповідача-1 вирішити питання, викладене у зверненні позивача від 28.10.2025 № 33 за результатами здійсненої перереєстрації платника ПДВ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ч.2 ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЕСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Згідно положень ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача, як орган влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід також зазначити, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішенням у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, до стягнення з ДПС України, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (50%), понесення яких підтверджується квитанцією від 21.11.2025, яка міститься серед матеріалів справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України за наслідками звернення ФОП ОСОБА_1 щодо не відображення даних в ЄРПН та не відновлення показників реєстраційного ліміту в результаті перереєстрації після зміни паспортних даних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) вирішити питання, викладене у зверненні ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 28.10.2025 № 33 за результатами здійсненої перереєстрації платника ПДВ, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.