Справа № 380/2939/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2939/25
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

за виконанням судового рішення

30 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд суду надійшла заява, в якій заявник (позивач) просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/2939/25 шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, Військової частини НОМЕР_1 , подати звіт про виконання судового рішення у встановлений законодавством строк.

Ухвалою суду від 26.01.2026 року призначено до розгляду вищевказану заяву позивача.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на те, що з червня 2021 року по теперішній час особовий склад Військової частини НОМЕР_1 залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у областях України, що унеможливлює своєчасно відпрацьовувати належним чином будь яку кореспонденцію, в тому числі судову. Таким чином, кошти першочергово виділяються на потреби забезпечення військовослужбовців та оборону Держави. Вказав, що Військова частина НОМЕР_1 утримується за рахунок кошторису Міністерства оборони України, є державною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету та проводить видатки у відповідності до ст.51 Бюджетного кодексу України на основі наданого кошторису на відповідний рік. Тому усе майно частини (у тому числі грошові кошти) НОМЕР_1 спрямовані на відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. У зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_1 згідно ст.22 Бюджетного Кодексу України є розпорядником коштів 3 рівня, це унеможливлює здійснення перерахунків, виконання у такій спосіб рішення суду. Військова частина НОМЕР_1 подає розрахунки для перевірки і отримання коштів розпорядником 2 рівня - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що після отримання відповідного фінансування, Військова частина НОМЕР_1 , згідно рішення суду, невідкладно перерахує кошти на розрахунковий рахунок громадянина. Зважаючи на викладене, просить суд врахувати дані пояснення.

Постановляючи ухвалу, суд враховує наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року у справі №380/2939/25 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток за 2016-2024 роки, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року №2073-IX, висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, а також ст.ст.14 та 370 КАС України.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст.ст.382-3823 КАС України.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.3821 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а й передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

Так, зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року у справі №380/2939/25 слідує, що Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток за 2016-2024 роки, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168.

08.07.2025 року вказане судове рішення набрало законної сили.

17.09.2025 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Однак, як підтверджено матеріалами справи, таке, станом на 30.01.2026 року, так і не виконане. Доказів зворотнього відповідачем не надано.

Водночас слід вказати, що суд з повагою ставиться до виконання Військовою частиною НОМЕР_1 завдань із відсічі збройної агресії, проте зазначає, що впровадження воєнного стану на території України не зупиняє дію положень Конституції України та КАС України щодо обов`язковості судових рішень, а право на соціальний захист звільнених військовослужбовців (шляхом виплати належних сум грошового забезпечення) є невід`ємною частиною державних гарантій

Щодо посилань відповідача на відсутність коштів та особливості бюджетного фінансування, то такі суд вважає безпідставними, адже відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, виправдовуючи неспроможність виконати судове рішення про виплату боргу. Невиконання судового рішення не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року у цій справі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Суд роз`яснює Військовій частині НОМЕР_1 , що відповідно до ч.ч.2-4 ст.3823 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.243, 248, 250, 256, 293-295, 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року у справі №380/2939/25 задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року у справі №380/2939/25.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ланкевич А.З.