Справа № 380/10006/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 380/10006/24

адміністративне провадження № К/990/3623/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гораль Андрій Романович, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025 у справі №380/10006/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області генерала поліції третього рангу Олександра Шляховського про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП №1207 від 29.03.2024;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області генерала поліції третього рангу Олександра Шляховського про особовий склад №190 о/с від 04.04.2024;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 22.01.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гораль А.Р., через підсистему «Електронний суд» подав касаційну скаргу до Верховного Суду, яка зареєстрована 23.01.2026.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у тексті касаційної скарги заявник вказує, що підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права за умов відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме в питанні щодо можливості застосування до особи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який не регламентований жодним нормативно-правовим актом, законом, постановою Кабінету Міністрів України, інструкціями Міністерства внутрішніх справ тощо, а також прирівняння відмови від огляду на стан сп`яніння до перебування в такому стані на робочому місці чи порушенню присяги поліцейського та суперечності зазначеної позиції положенням статті 62 Конституції України.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування цієї норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Водночас, скаржником у касаційній скарзі не зазначено конкретної норми права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду та, відповідно, не наведено обґрунтування в чому полягає необхідність формування Верховним Судом висновку щодо застосування такої норми. Скаржник також не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні конкретної норми права та як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися, а також не обґрунтовано підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитування правових норм та незгоду з рішенням судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як, на думку скаржника, неправильно.

Отже, скаржник не зазначає належним чином підстав касаційного оскарження рішень, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Також встановлено, що у касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, міститься посилання на пункт 3 частини третьої статті 353 КАС України - справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу в цій частині скаржник зазначає, що оскаржувану постанову Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв в судовому засіданні 17.12.2025. У скарзі зазначено, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, адже з 12.06.2025 по даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою за формою 5 зазначеної військової частини. Поряд із цим скаржником вказано, що представник позивача з 10.12.2025 по 19.12.2025 перебував на лікарняному, що підтверджується медичними висновками про тимчасову непрацездатність. Зважаючи на це, 17.12.2025 адвокат Гораль А.Р. звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, яким повідомив про зазначені обставини, долучив копію вказаного медичного висновку та просив засідання у даній справі відкласти на інший день. Дане клопотання було скеровано до суду засобами Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи «Електронний суд», а також з метою пришвидшення порядку одержання клопотання судом було також скеровано на електронну пошту суду: . На переконання скаржника, зазначені обставини залишились поза межами уваги суду апеляційної інстанції та не знайшли свого відображення у тексті прийнятої постанови. Касатор стверджує, що такими діями суд фактично позбавив позивача та його представника можливості прийняти участь у апеляційному розгляді даної адміністративної справи, чим порушив частину третю статті 353 КАС України.

Своєю чергою, Верховний Суд не погоджується з доводами скаржника, викладеними у касаційній скарзі, щодо наведених у ній обґрунтувань та вважає їх безпідставними, адже в касаційній скарзі представник позивача підтверджує факт своєї обізнаності про призначення до апеляційного розгляду справи №380/10006/24 на 17.12.2025, у зв`язку з чим ним і було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Цим самим скаржник спростовує своє твердження про розгляд вказаної справи адміністративним судом за його відсутності сторони позивача.

Поряд з цим, для вирішення питання про повідомлення сторони позивача про дату, час та місце судового засідання, Судом витребувано матеріали справи №380/10006/24 в електронному вигляді з Центральної бази даних автоматизованої системи документообігу суду.

Як вбачається з витребуваної електронної справи №380/10006/24 представник позивача адвокат Гораль А.В. має зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №380/10006/24. Призначено справу №380/10006/24 до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 17.12.2025 о 14:00 у залі судових засідань №1 Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з відомостями Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025 отримана представником позивача - адвокатом Гораль А.В. 25.11.2025 о 14:40 шляхом доставки до електронного кабінету.

Також адвокат Гораль А.В. отримав повістку-повідомлення про призначення справи до розгляду апеляційним судом 17.12.2025 о 14:00 шляхом доставки до електронного кабінету 27.11.2025 о 20:14.

Разом з тим судом встановлено, що 17.12.2025 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача - адвоката Гораля А.В. про відкладення судового засідання, в тексті якого останній зазначає, що судовий розгляд даної справи призначено на 17.12.2025 о 14:00.

За приписами частини першої статті 42, частини першої статті 46 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першої статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки (пункт 6 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99).

Отже, особи, які представляють особу та виконують процесуальні дії на підставі наданих їм повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Враховуючи викладе, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 3 частини третьої статті 353 КАС України, оскільки, як слідує з матеріалів електронної справи, сторона позивача була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційній суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення скаржником належним чином підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 328, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гораль Андрій Романович, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025 у справі №380/10006/24 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко