Справа № 320/51762/25
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

30 січня 2026 року Справа 320/51762/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства закордонних справ України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства закордонних справ України, яка полягала у неналежному розгляді звернень позивача від 17.09.2025 та 22.09.2025 року з порушенням вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати дії Консульства України в Ніредьгазі та Департаменту консульської служби МЗС України протиправними.

- на виконання п.16 розділу III. "Розгляд заяв та прийняття рішень" Порядку провадження в закордонних дипломатичних установах України за заявами про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, затвердженому Наказом Міністерства закордонних справ України 22.12.2017 № 573, та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18 січня 2018 р. за № 77/31529 та зобов?язати Консульство України в Ніредьгазі прийняти від ОСОБА_1 витяг з реєстру територіальної громади про відсутність відомостей про місце проживання, без зазначення країни вибуття на постійне проживання, як належний документ, що підтверджує зняття з реєстрації місця проживання в Україні, та на виконання п. 15 розділу III. "Розгляд заяв та прийняття рішень" зазначеного Порядку проставити у моїх паспортах громадянина України для виїзду за кордон штампи «постійне проживання» із зазначенням дати прийняття відповідного рішення, назви країни, посади, прізвища та підпису консульської посадової особи та видати довідку про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном (додаток 11 до зазначеного Порядку).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

29.01.2026 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заяву про забезпечення позову у якій він просить суд:

- забезпечити позов шляхом заборони Міністерству закордонних справ України застосовувати положення п.1 ч.2 розділу IV «Скасування прийнятих рішень та їх оскарження» Порядку, затвердженого наказом МЗС України від 22.12.2017 №573, у частині скасування рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном у зв`язку з закінченням шестимісячного строку до моменту звернення позивача до ЗДУ для завершення оформлення документів, але не менше ніж протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову створює загрозу скасування рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном до вирішення справи по суті або одразу після набрання судовим рішенням законної сили. У разі скасування зазначеного рішення до вирішення справи по суті або одразу після набрання судовим рішенням законної сили предмет спору буде втрачено, а відновлення порушеного права в межах цього провадження стане неможливим, що унеможливить ефективний судовий захист.

Суд у відповідності до положень ч.1 ст.154 КАС України розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви та вирішуючи її по суті, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У відповідності до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Отже, при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Водночас забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Предметом спору у позові є визнання протиправної бездіяльності Міністерства закордонних справ України, яка полягала у неналежному розгляді звернень позивача, та неприйняттям Консульством України в Ніредьгазі витягу з реєстру територіальної громади про відсутність відомостей про місце проживання, без зазначення країни вибуття на постійне проживання.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує можливістю ускладнення поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду та не можливістю виконання рішення суду в разі його задоволення.

Поряд із цим, оцінивши доводи заяви щодо очевидності негативних наслідків, які настануть у разі невжиття заходів забезпечення позову та ускладнення чи неможливість поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд приходить до висновку, що така підстава у заяві про забезпечення позову та як наслідок забезпечення позову у спосіб, який пропонує позивач в частині заборони Міністерству закордонних справ України вчиняти певні дії - фактично є вирішенням спору по суті без судового розгляду, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що перевірка законності дій чи бездіяльності відповідача станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Правомірність та оцінка дій чи бездіяльності відповідача, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Посилання позивача на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, під час розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя Войтович І. І.