Справа № 160/1871/26
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2026 року Справа 160/1871/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши в м.Дніпрі матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО СОЛ-ІНВЕСТ» про надання дозволу на погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО СОЛ-ІНВЕСТ» (далі відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:

- надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО СОЛ-ІНВЕСТ» (), що перебуває у податковій заставі.

Позовна заява обґрунтована наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю його погашення.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/1871/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Приписами ч. 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 становить 3328 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позови про надання дозволу на погашення суми податкового боргу є позовами немайнового характеру.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2022 року по справі №280/10087/21.

Так, позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, за заявлення якої сплачується судовий збір у розмірі 3328,00 грн.

Враховуючи подання позовної заяви через систему «Електронний Суд» згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Проте, в порушення вищевикладених норм права позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Щодо доводів позивача про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», який набрав чинності 25 листопада 2022 року, частину першу статті 5 Закону №3674-VI, доповнено пунктом 27 такого змісту: «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, що не є тотожним стягненню податкового боргу, а тому у розумінні п.27 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI позивач не звільнений від сплати судового збору.

Суд зауважує, що п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI законодавцем сформульовано чітко та однозначно, тобто у спосіб, що не викликає множинності його розуміння та не потребує додаткового тлумачення. При цьому, пункт 27 частини першої статті 5 Закону №3674-VI містить вказівку на звільнення податкового органу від сплати судового збору лише за подання позову про стягнення сум податкового боргу, а не будь-яких інших позовних заяв, які прямо чи опосередковано пов`язані зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань платників податків. Розширювальне тлумачення цієї норми призвело б до звільнення державних органів від сплати судового збору без належної правової підстави, що по суті означало б порушення судом принципу рівності сторін шляхом надання незаконної переваги суб`єкту владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2025 року у справі №320/9860/23. В іншому контексті, однак з тотожним розрізненням позовів відповідної категорії цей же правовий висновок застосував і Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21.08.2025 року у справі №160/7428/25.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Доводи позивача в цій частині є безпідставними, а наведені приклади судової практики застарілими. Також очевидним є невходження обсягу категорії «погашення податкового боргу» в категорію «стягнення податкового боргу» - йдеться про різні юридичні процедури.

Серед положень ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI неодноразово здійснено врегулювання, за яким законодавець звільняє від сплати судового збору з використанням ширших понять, що є відповідним заходом юридичної техніки (наприклад, вживання категорій «у справах, пов`язаних з»). Іншими словами, законодавець за наявності відповідної волі неодноразово звільняє від сплати судового збору не лише позови конкретної категорії, а певну групу, формулюючи норму права відповідним чином. В спірному випадку відповідні обставини відсутні.

Суд окремо звертає увагу: найбільш актуальним є приклад судової практики від 21.08.2025 року у справі №160/7428/25, який посилається на правовий висновок від 17.04.2025 року у справі №320/9860/23, чим підтверджує його актуальність.

Також суд звертає увагу на те, що саме таке правозастосування здійснюється Третім апеляційним адміністративним судом (ухвала від 28.11.2025 року у справі №160/31001/25).

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО СОЛ-ІНВЕСТ» про надання дозволу на погашення податкового боргу про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду:

- оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 2662,40 грн за наступними реквізитами: «Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко