Справа № 320/16326/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Київ

справа №320/16326/24

адміністративне провадження № К/990/44119/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 (суддя Дудін С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 (судді: Сорочко Є.О. (головуючий), Коротких А.Ю., Чаку Є.В.) у справі №320/16326/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 та від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31.

2. В обґрунтування позовних вимог Товариство вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що діяла пряма норма права про незастосування штрафних санкцій, встановлена пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно якого позивач звільнявся від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних під час дії карантинного мораторію, який діяв на території України до 30.06.2023. Крім того, у відповідача були відсутні правові підстави для початку проведення камеральної перевірки у період дії воєнного стану відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Як наслідок, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення мають протиправний характер.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач також зазначив, що за результатами проведеної камеральної перевірки відповідачем застосовано до ПАТ «Центренерго» штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 у розмірі 20 253 427,20 грн. Водночас, за результатами адміністративного оскарження ДПС України двічі розглянула скаргу позивача на вказане податкове повідомлення-рішення та рішенням від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 частково задовольнила скаргу в частині застосування штрафних санкцій у сумі 2,03 грн, скасувавши податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, а рішенням від 13.09.2023 №26994/6/99-00-06-03-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, тобто ДПС України прийняла два протилежні рішення за наслідками розгляду однієї скарги. Внаслідок скасування рішенням ДПС України рішенням від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025, позов Товариства задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 (в повному обсязі), від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 19 858 935,62 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

4. Задовольняючи позовні вимоги в частині суди дійшли висновку про своєчасну реєстрацію податкової накладної від 31.01.2022 №49 в Єдиному реєстрі податкових накладних (22.06.2022), наслідком чого є відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями у цій частині у розмірі 20% у сумі 19 858 935,62 грн.

Водночас, щодо решти зазначених в акті перевірки податкових накладних, суди дійшли висновку, що такі були виписані позивачем у період з 30.06.2022 по 31.12.2022 та зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації, наслідком чого є правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 394 489,55 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31.

Також Суди вказали, що з огляду на відсутність належних та допустимих доказів відкликання/скасування/втрати чинності податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, то з метою усунення невизначеності для позивача як платника податків та недопущення порушення принципу «non bis idem» як складового елементу принципу верховенства права, означене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі. Суди відхилили доводи відповідача про відкликання податкового повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 у зв`язку з прийняттям ДПС України рішення від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 про скасування означеного податкового повідомлення-рішення в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 2,03 грн з огляду на наявність «другого» рішення ДПС України від 13.09.2023 №26994/6/99-00-06-03-01-06, яким за результатами розгляду тієї ж скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 означене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцем контролюючого органу проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ПАТ «Центренерго» в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року, результати якої оформлено актом перевірки від 18.05.2023 № 993/Ж5/31-00-04-04-02/22927045.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме, реєстрація податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів: до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 3 944 895,14 грн, від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 99 294 678,12 грн.

Позивачем подано заперечення від 07.06.2023 №02/2213 на акт перевірки, на які листом від 26.06.2023 №469/Ж12/31-00-04-01-02-33 надано відповідь про прийняття рішення про відповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства.

На підставі висновків акта камеральної перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, яким за порушення граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, до позивача застосовано штраф у сумі 20 253 427,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу до ДПС України від 10.07.2023 №02/2665.

Рішенням ДПС України від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 вказане податкове повідомлення-рішення скасоване в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 2,03 грн, в іншій частині залишено без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами розгляду скарги відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31 за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, до позивача застосовано штраф у сумі 20 253 425,17 грн.

Крім того, рішенням ДПС України від 13.09.2023 №26994/6/99-00-06-03-01-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 та від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій відповідач зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбачених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Судові рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються відповідачем з таких підстав:

1. застосування норм п. 1201.1 ст. 1201, п. 201.10 ст. 201, пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 160/10740/23, від 19.09.2025 у справі № 320/27096/23, від 04.10.2023 у справі № 160/19575/22 та від 06.12.2023 у справі № 280/6502/22;

2. застосування норм п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 813/3211/16, від 25.06.2020 у справі №804/15181/15 та від 13.08.2025 у справі №640/14314/22;

3. порушення норм процесуального права - ст. ст. 72, 90 КАС України, що є підставою для касаційного оскарження на підставі п. 4 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку з ч. 2 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник зазначає, що позивач не надав належних доказів щодо не можливості виконання своїх податкових обов`язків, відповідно до вимог Порядку підтвердження можливості чи не можливості виконання платником податків податкових обов`язків, визначених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, та перелік документів на підтвердження, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303, а саме: несвоєчасності реєстрації податкової накладної від 31.01.2022 №49.

Звертає увагу на висновок Верховного Суду викладеного в постанові від 06.02.2024 у справі №160/10740/23, що посилання на сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків реєстрації податкових накладних, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому Закон України від 12.05.2022 № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» був опублікований 26 травня 2022 року (набрав чинності 27 травня 2022 року), тобто у позивача було 14 днів, за яких платник податків міг б завчасно передбачити відповідні наслідки своєї поведінки щодо не реєстрації до 26 травня 2022 року в ЄРПН податкових накладних, складених до 24 лютого 2022 року (зі змінами до 31 січня 2022 року). Отже, законодавець створив умови, за яких платник податків мав можливість у розумні строки зареєструвати податкові накладні, складені до введення воєнного стану, за попередньо передбаченого підходу безумовного звільнення від відповідальності до завершення дії карантину.

Щодо помилковості висновку судів попередніх інстанцій про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00- 04-01-02-31 контролюючий орган з посиланням на приписи підпункту 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України зазначив, що у разі зменшення суми грошового зобов`язання за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення повністю, останнє вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 813/3211/16 та від 25.06.2020 у справі № 804/15181/15.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 за результатами адміністративного оскарження є відкликаним з дня надходження до ПАТ «Центренерго» податкового повідомлення-рішення від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Враховуючи вказане, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, є відкликаним і саме по собі не є юридично значеним для позивача. З огляду на вищевикладене, висновок судів попередніх інстанцій про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 є помилковим та не обґрунтованим та повністю спростовується викладеним вище.

9. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, оскільки вважає доводи контролюючого органу безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що всі податкові накладні, складені в період дії «ковідного» мораторію до початку дії воєнного стану, мають бути зареєстровані до 15 липня 2022 року. Платники податків повинні мати однакові умови, за яких на них не поширюється відповідальності щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних у відповідний перехідний період - до 15 липня 2022 року. Податкова накладна від 31.01.2022 № 48 була зареєстрована позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних 22.06.2022, що виключає наявність податкового правопорушення та відповідно, застосування штрафних (фінансових) санкцій.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій

10. Надаючи оцінку доводам скаржника у касаційні скарзі колегія суддів касаційної інстанції виходить з вимог частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.

11. Враховуючи доводи касаційної скарги спірним питаннями у цій справі є правомірність визначення позивачу штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних у розмірах визначених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже наведеними нормами Податкового кодексу України передбачений обов`язок платників податку на додану вартість забезпечити своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а у разі порушення строків реєстрації до платників застосовуються штрафні санкції у визначеному розмірі.

При цьому податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX), відповідно до якого підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 52-1 такого змісту (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX та Законом України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ):

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Отже, законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі і за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН у відповідний період.

При цьому, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Аналогічний правовий висновок було сформовано Верховним Судом за результатами аналізу наведених норм у постанові від 10 грудня 2021 року у справі №420/10367/20, а саме, що штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у період з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду цієї справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено:

- у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні;

- для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на прийняття Закону України № 2142-IX від 24 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» у підпункті 69.1 слова «трьох місяців» замінені словами «шести місяців».

В подальшому, у зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (Закон № 2260-IX) підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Також Законом № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в наступній редакції «…У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються»

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Крім того, Законом № 2260-IX було внесено зміни й до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Відповідно до нової редакції цієї норми для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.

Також зазначеним Законом № 2260-IX пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений підпунктом 69.1-1, відповідно до якого платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів Верховного Суду зазначає, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Оскільки податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

В той же час, як зазначено вище, пунктом 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX) установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу також є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2024 у справі №280/4484/23, від 06.02.2024 у справі №160/10740/23; від 12.03.2024 у справі №160/13661/23, від 13.03.2024 у справі № 120/6331/23, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.

Окремо колегія суддів звертає увагу на висновок Верховного Суду висловлений у постановах від 07.02.2024 у справі №380/7070/23 (на яку посилався позивач в касаційній скарзі), від 12.03.2024 у справі № 160/13661/23, від 13.06.2024 у справі № 260/1427/23, де Суд зазначив, що держава не створила такого правового регулювання і фактичних умов, за яких платники податків могли б завчасно передбачити відповідні наслідки своєї поведінки щодо не реєстрації до 26 травня 2022 року в ЄРПН податкових накладних, складених до 24 лютого 2022 року (зі змінами до 31 січня 2022 року).

Фактично з 27 травня 2022 року усі платники, які не зареєстрували податкові накладні, граничний строк реєстрації яких припав до 23 лютого 2022 року, автоматично підлягали відповідальності.

При цьому відповідний Закон від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ був опублікований 26 травня 2022 року в умовах воєнного стану, обмеженого часу роботи електронних сервісів податкових органів та за відсутності завчасного попереднього роз`яснення змісту та наслідків прийняття цього законодавчого акта для платників податків, які були впевнені, що захищені карантинними та воєнними мораторіями на застосування штрафних санкцій.

Отже, законодавець не створив умов, за яких платник податків мав можливість у розумні строки зареєструвати податкові накладні, складені до введення воєнного стану, за попередньо передбаченого підходу безумовного звільнення від відповідальності до завершення дії карантину.

Як слідує з системного аналізу норм Податкового кодексу України, фактично з 27 травня 2022 року платники податків, які не зареєстрували в ЄРПН податкові накладні, складені з 1 лютого 2022 року до травня 2022 року, отримали додатковий час для їх реєстрації в ЄРПН без застосування штрафних санкцій до 15 липня 2022 року, тобто близько 1,5 місяці.

Відтак необхідний перехідний період для податкових накладних, складених по 31 січня 2022 року не був уведений в дію, не надав таким положенням законодавець й ретроспективної дії. Наведене також є проявом порушення принципу рівності податкового законодавства.

При цьому потрібно враховувати, що правові ситуації, які пов`язані з можливістю або неможливістю в період воєнного стану реєструвати податкові накладні, є за своєю суттю ідентичними як щодо податкових накладних, складених починаючи з лютого 2022 року, так і щодо тих, які були складені раніше, але не були своєчасно зареєстровані з огляду на надзвичайні обставини - ковідну пандемію та воєнний стан.

Умови юридичної відповідальності визначаються характером діяння, за яке така відповідальність установлюється. Відмінність у заходах відповідальності не може зумовлюватися «випадковими» чинниками, зокрема, недосконалістю законодавчої техніки, коли однакові за характером діяння мають різні умови покарання за них.

За подібних обставин, принцип верховенства права та заборона на дискримінацію платників податків, передбачена підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, вимагають застосування однакових умов притягнення до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію всіх податкових накладних, на які до 27 травня 2022 року поширювалася дія мораторію - як «ковідного», так і «воєнного».

Зважаючи на викладене, визначальним критерієм, який має братися до уваги при вирішенні питання про відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних після скасування з 27 травня 2022 року дії мораторіїв, є можливість виконання платником своїх зобов`язань.

При цьому всі платники повинні мати однакові умови, за яких вони можуть уникнути відповідальності шляхом реєстрації податкових накладних у відповідний перехідний період - до 15 липня 2022 року. Таким чином, податкові накладні, складені в період дії «ковідного» мораторію до початку дії воєнного стану мають бути зареєстровані до 15 липня 2022 року.

Отже, у постанові 07.02.2024 у справі № 380/7070/23 Верховний Суд фактично висловив правову позицію, що з урахуваннями принципу верховенства права та заборони на дискримінацію платників податків, а також принципу in dubio pro tributario (презумпція правомірності рішень платника податків), що закріплений в підпункті 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України, перехідний період - до 15 липня 2022 року, про який йдеться в пункті 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX), та який згідно вказаного пункту має застосовуватись до податкових накладних дата складання яких припадає на період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, доцільно б було враховувати і при реєстрації податкових накладних, які складені у період до 1 лютого 2022 року та не були зареєстровані в ЄРПН з огляду на дію «ковідного» мораторію.

Суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень врахували вищенаведені висновки, а тому колегія суддів погоджується з висновками щодо протиправності застосування до позивача штрафу у сумі 19 858 935,62 грн за порушення термінів реєстрації податкової накладної складеної 31.01.2022 №48 на суму ПДВ 99 294 678,12 грн, оскільки вказану накладну зареєстровано в ЄРПН 22.06.2022, тобто до 15 липня 2022 року.

В частині застосування штрафу (10%) у сумі 394 489,55 грн за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН рішення судів першої та апеляційної інстанції не є предметом перегляду в касаційному порядку.

12. Щодо визнання протиправним та скасування «відкликаного» податково повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31.

Судами встановлено, що не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, позивачем подано скаргу до ДПС України від 10.07.2023 №02/2665.

Рішенням ДПС України від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 вказане податкове повідомлення-рішення скасоване в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 2,03 грн, в іншій частині залишено без змін, а скаргу без задоволення. При цьому на виконання рішення ДПС від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 20 253 425,17 грн, тобто на зменшену суму штрафу.

Поряд з цим рішенням ДПС України від 13.09.2023 №26994/6/99-00-06-03-01-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Суди попередніх інстанцій, дійшли висновку що наявність двох протилежних за змістом рішень за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 призводить до виникнення невизначеності для платника податків щодо чинності такого податкового повідомлення - рішення, а відтак вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідач в касаційній скарзі вказує на те, що податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 за результатами адміністративного оскарження є відкликаним з дня надходження до ПАТ «Центренерго» податкового повідомлення-рішення від 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Враховуючи вказане, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, є відкликаним і саме по собі не є юридично значимим для позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаними доводами контролюючого органу та зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо, зокрема, контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (пункт 60.4 статті 60 Податкового кодексу України).

Такі положення кореспондуються і з приписами, закріпленими в Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254 (далі також - Порядок).

Так, підпунктом 2 пункту 1 розділу V Порядку передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні.

Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку у випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку про те, що податкове повідомлення-рішення, сума грошового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням ДПС України про результати розгляду скарги, вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.

Судами встановлено, що рішенням ДПС України від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 вказане податкове повідомлення-рішення скасоване в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 2,03 грн, в іншій частині залишено без змін, а скаргу без задоволення. При цьому на виконання рішення ДПС від 06.09.2023 №25996/6/99-00-06-03-02-06 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 20 253 425,17 грн, тобто на зменшену суму штрафу, яке отримано позивачем, та не заперечувалось останнім.

Таким чином враховуючи приписи підпункту 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 є відкликаним з дня надходження до позивача податкового повідомлення-рішення 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31.

Колегія суддів вказує на помилковість висновків судів щодо відсутності належних та допустимих доказів відкликання/скасування/втрати чинності податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, оскільки позивач отримав, а в подальшому оскаржив в судовому порядку податкове повідомлення-рішення 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31.

Отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, яке є відкликаним, саме по собі не є юридично значимим для позивача, адже не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь якого обов`язку, а відтак воно безпосередньо не порушує його права та інтереси.

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 підлягають скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про відмові у задоволення позовних вимог Товариства в зазначеній частині.

Суд зазначає, що наявність ще одного рішення від 13.09.2023 №26994/6/99-00-06-03-01-06 за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, яким вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення не спростовує факту наявності та отримання, позивачем податкового повідомлення-рішення 12.09.2023 №2029/Ж10/31-00-04-01-02-31. Законодавчі норми пов`язують відкликання податкового повідомлення - рішення саме з фактом зменшення нарахованої суми грошового зобов`язання (штрафної (фінансової) санкції (штрафу)) та надходженням до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містять зменшену суму грошового зобов`язання, а не з фактом прийняття рішення про результати розгляду скарги на податкове повідомлення - рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

13. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України).

14. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм права, яке призвело до неправильного вирішення справи в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31, а тому касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі №320/16326/24 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.06.2023 №1304/Ж10/31-00-04-01-02-31 - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

В решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі №320/16326/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду