Справа № 344/22495/25
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/28/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Польської М.В.,

секретаря судового засідання Соляник Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся 15.12.2025 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6309635 від 09.12.2025 року, та закриття провадження по вказаній справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.12.2025 року об 11:07 год., в с.Війтівці, дорога М-30 Стрий-Ізварине 214 км./890 м., ОСОБА_1 здійснював рух на ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений на підставі ч.1 п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», у ході перевірки документів було встановлено, що водій керував ТЗ, який переобладнано з порушенням вимог стандартів, а саме: на кабіні водія додатково встановлено спальне місце, без внесення змін в реєстраційні документи та не відповідає встановленим правилам і нормативам, чим порушив вимоги ст.32 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.31.3а ПДР експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення/ переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

06.01.2026 року заперечуючи проти позову представник Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив у якому вказав, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, так як екіпажем патрульної поліції, під час виконання своїх службових обов`язків було виялен, що позивач керував ТЗ, який переобладнаний з порушенням вимог стандартів, а саме на кабіні водія додатково встановлене спальне місце, без внесення змін в реєстраційні документи, та не відповідає встановленим правилам і нормативам, чим порушив п.31.3 а ПДР України та ст.32 Закону України «Про дорожній рух». У зв`язку з чим, згідно ст.284 КУпАП інспектор виніс постанову серії ЕНА №6293496 та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначив, що на місці події здійснювалася відеофіксація, за допомогою нагрудного відеореєстратора 476613, який зазначено у відповідності до ст.283 КУпАП в п.7 оскаржуваної постанови. Просить, відмовити у задоволенні позову.

Позивач просив позовні вимоги просив задовольнити, справу розглядати без його участі.

Представники відповідача в задоволенні позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Судом встановлено, що 09.12.2025 року об 11 год.07 хв. в с.Війтівці, на дорозі М-30 Стрий-Ізварине 214 км/890 м., поліцейським 1 взводу 3роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Муляр Віктором Анатолійовичем, винесено постанову серії ЕНА №6309635, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КУпАП, накладено штраф у розмірі 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 здійснював рух на ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений на підставі ч.1 п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», у ході перевірки документів було встановлено, що водій керував ТЗ, який переобладнано з порушенням вимог стандартів, а саме: в кабіні водія додатково встановлено спальне місце, без внесення змін в реєстраційні документи та не відповідає встановленим правилам і нормативам, чим порушив вимоги ст.32 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.31.3а ПДР експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення/ переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п. «а» п. 31.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.2 «б» ПДР визначено, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються переобладнання транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Відповідач доводив, що пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах (ч.4 ст.32 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме: Порядком переобладнання транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року № 607.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Обгрунтовуючи вимоги позову позивач не визнає факту вчинення ним порушення ПДР та доводив, що ним не здійснювалось будь-яке переобладання транспортного засобу.

Так, згідно долученого свідоцтва про реєстрацію ТЗ, вказаний ТЗ 2016 року випуску придбаний позивачем 24.02.2021 року (другий власник на території України) і як доводив позивач при придбанні уже було встановлено на кабіні водія додатково встановлене спальне місце. Згідно Протоколу перевірки від 06.03.2023р. та від 24.02.2025р. після проходження обовязкового технічного контролю ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 визнано справним., в графі особливості переобладнання тентований.

Надані до суду відеозаписи з портативних відеозаписів поліцейських та фото транспортного засобу, не містять беззаперечні відомості про переобладнання транспортного засобу саме позивачем у спосіб, що не передбачений виробником, у зв`язку з чим, даний доказ не можна визнати таким, що містить інформацію щодо предмета доказування зокрема вини позивача для притьягнення до адмінвідповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано жодних належних, допустимих доказів - висновків експерта, висновків будь-якого спеціаліста відповідної галузі, які б свідчили про те, що транспортний засіб був переобладнаний позивачем після його придбання.

Посилання в відзиві на позовну заяву на ДСТУ 3649:2010, не можуть бути прийняті судом, оскільки такі посилання відсутні в постанові, що оскаржується, та, окрім того, ніяким чином не вказують, на те, що позивач здійснював керування транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, постанова, про накладення адміністративного стягнення не містять жодних доказів, які б могли підтвердити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Решта доводів сторін не мають правового значення та не оцінюються судом, оскільки наведені вище підстави для скасування постанови є достатніми для цього.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,77,229,241-246,250,255,286, 293,295 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6309635 від 09.12.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА