Справа № 520/26754/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

30 січня 2026 року Справа № 520/26754/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Харкові клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.05.2016 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.05.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 72 587 гривень 11 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 Грошове забезпечення військовослужбовців;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 02.04.2019 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3891 гривня 16 копійок в місяць за період з 01.03.2018 по 02.04.2019 включно у загальній сумі 50844 гривні 49 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 Грошове забезпечення військовослужбовців;

- визнати протиправною бездіяльність Кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 03.04.2019 по 25.09.2023 включно;

- зобов`язати кафедру військової підготовки Національного авіаційного університету (далі відповідач-2) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3891 гривня 16 копійок в місяць за період з 03.04.2019 по 25.09.2023 включно у загальній сумі 209214 гривень 70 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 Грошове забезпечення військовослужбовців.

14.10.2025 ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, які викладені у мотивувальній частині цієї ухвали.

28.10.2025 ухвалою суду позовні вимоги за період з 19.07.2022 до 19.05.2023 повернуто позивачу. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалами суду від 28.10.2025 та 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.11.2025 витребувано докази у відповідачів.

Від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 14.10.2025, у якій наводить аргументи про те, що строк звернення складає 3 місяці з моменту отримання письмового повідомлення, а не з кожної окремої виплати. Відповідно до Закону Про оплату праці, роботодавець зобов`язаний повідомляти працівника про складові заробітної плати. Перекладати цей обов`язок на працівника неправомірно. Позивач має надати докази, які підтверджують обставини справи, зокрема розрахунок грошового забезпечення з деталізацією складових. Довідка форми ОК-5 не є достатньою, оскільки не містить інформації про структуру виплат. Позивач звернувся до відповідача із запитом 04.08.2025, у відповідь отримав лист від 20.08.2025 №595/189/127/89пс. Позов подано 08.10.2025 в межах тримісячного строку. Інших повідомлень про суми, нараховані при звільненні, відповідач не надав

Відповідачами у відзиві на позов заявлено перед судом питання щодо необхідності застосування до спірних правовідносин правових наслідків пропущення процесуального строку звернення до суду передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

На виконання ухвали суду про витребування доказів надано дані, які суд аналізує з метою вирішення питання про поновлення строку звернення до суду.

Суд вирішує заявлене питання у порядку письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята статті 122 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 240/3609/23, від 04.05.2023 (справа №560/3294/22), від 19.01.2023 (справа № 460/17052/21), зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч.5 ст.122 КАС України.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Водночас, у КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

В судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівника.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23 зробила правовий висновок про те, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні над частиною п`ятою статті 122 КАС України. Під час визначення строків звернення до адміністративного суду для вирішення спорів, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, в тому числі і за позовами осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, згідно з позицією Великої Палати необхідно застосовувати приписи статті 233 КЗпП України

Так, відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України у редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-IX), тобто до 19 липня 2022 року, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини другу статті 233 КЗпП України було викладено у новій редакції, згідно з якою: " Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Таким чином, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник отримав письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є протиправність бездіяльності відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за період проходження військової служби з 01.01.2020 до 19.05.2023.

Отже, за період з 21.05.2016 до 19.07.2022 строк звернення до суду не пропущений; стосовно періоду з 19.07.2022 до 25.09.2023 строк звернення до суду із цим адміністративним позовом пропущений.

Позивач з 25.09.2023 виключений із списків особового складу відповідача-2 та вибув до нового місця служби до Головного управління протимінної діяльності, цивільного захисту та екологічної безпеки, м. Київ, що підтверджено наказом відпоідача-2 від 25.09.2023 № 284.

На день подання позову до суду позивач проходить службу, що підтверджено довідкою про проходження служби.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи ухвалу суду першої інстанції у цій справі щодо позовних вимог за період з 19.07.2022 до 25.09.2023 прийшов наступного.

Згідно листа відповідача від 20.08.2025 №595/189/127/89пс, позивачу надано витяг з наказу від 03.04.2019 №67, витяг з наказу від 25.09.2023 №284, довідка про розміри всіх щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (окладів, надбавок, доплат, підвищень), щомісячних премій, допомог (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні), премій згідно наказів та інших передбачених законодавством компенсаційних виплат (компенсація за невикористану відпустку) за період з 03.04.2019 по 25.09.2023 включно. Суд першої інстанції не з`ясував факт та дату отримання позивачем письмового повідомлення про ознайомлення позивача із сумами, нарахованими та виплаченими позивачу при звільненні (грошовим атестатом), хоча саме з цього моменту починається перебіг тримісячного строку визначеного абзацом 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції після 19.07.2022). Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що оскільки матеріали справи не містять інших належних доказів повідомлення позивача із сумами, нарахованими та виплаченими при його звільненні, окрім листа відповідача, котрий отриманого ОСОБА_1 20.08.2025, судом першої інстанції протилежного доводам позивача у клопотанні про поновлення строків звернення до суду не встановлено, а до суду з позовом ОСОБА_1 звернувся 08.10.2025 за допомогою системи Електронний суд, тобто в межах строку визначеного ст.233 КЗпП України.

Початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19 липня 2022 року слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.12.2025 у справі № 520/6976/24.

Відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів не надано до суду грошовий атестат щодо позивача, отримання якого є подією, із якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про отримання складових грошового забезпечення. Відповідь отримано із довідками про грошове забезпечення від 20.08.2025 №595/189/127/89пс.

Будь-яких інших даних, які б підтверджували ознайомлення позивача про нараховані та виплачені суми на день звільнення із служби у відповідача-2 суду не надано та із поданих доказів таких даних не установлено.

До суду позов подано 08.10.2025.

З огляду на викладене приходжу переконання про те, що причини пропуску процесуального строку звернення до суду, підтверджені відповідними доказами, а відтак такі визнаються судом поважними, а тому строк звернення до суду із адміністративним позовом слід поновити.

Керуючись статтями 121, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Поновити процесуальний строк звернення до суду із адміністративним позовом у справі № 520/26754/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.01.2026.

Суддя М. І. Садова