Справа № 640/26001/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 640/26001/20

адміністративне провадження № К/990/2166/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №640/26001/20, за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тернопільської обласної прокуратури, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Тернопільської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 16 вересня 2020 року № 313к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Тернопільської обласної прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді, яку він займав станом на 15 вересня 2020 року;

- зобов`язати Тернопільську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року, позов задоволено частково:

- змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Тернопільської обласної прокуратури у зв`язку з переведенням до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру» з 17 вересня 2020 року на 30 вересня 2020 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №640/26001/20 повернуто особі, яка її подала.

14 січня 2026 року до Суду надійшла повторна касаційна скарга Тернопільської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №640/26001/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі позивач посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування частин другої, третьої статті 245 КАС України.

Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Скаржник також повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися.

Проте в порушення зазначених вимог, скаржник не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні конкретної норми права, як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися, а також не обґрунтував підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.).

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявником не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №640/26001/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

Суддя О.Р. Радишевська