Справа № 260/8941/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2026 року м. Ужгород№ 260/8941/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до товариства з обмеженою відповідальністю «Равтор» (пл. Корятовича, буд. 16, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Равтор», в якому просить: стягнути з ТОВ «Равтор» (, адреса: 88000, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, пл. Корятовича, буд. 16) податковий борг у розмірі 6460,00 грн за наступними платежами: 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 6120,00 грн; 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 340,00 грн, за рахунок коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ТОВ «Равтор», та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 6460,00 грн за наступними платежами: 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 6120,00 грн; 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 340,00 грн. Однак, сума заборгованості відповідачем не сплачена у добровільному порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 10 листопада 2025 року, було надіслано товариству з обмеженою відповідальністю «Равтор» на адресу, яка вказана у позовній заяві, та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана кореспонденція повернулася до суду, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 4 ст. 124 КАС України встановлено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України копія ухвали від 10 листопада 2025 року вручена відповідачу належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Равтор» () внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням 88000, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, пл. Корятовича, буд. 16, та перебуває на обліку у податковому органі як платник податків та зборів.

Станом на 07.11.2025 року у відповідача наявний податковий борг у розмірі 6460,00 грн за наступними платежами: 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 6120,00 грн; 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 340,00 грн.

Судом встановлено, що працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість

- за березень 2023 року, за наслідками якої складено акт перевірки за №8081/03-20-04-08/42669055 від 17.05.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 24.07.2023 за №, яким до підприємства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн;

- за травень 2023 року, за наслідками якої складено акт перевірки за №11368/03-20-04-08/42669055 від 18.07.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 19.09.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн;

- за червень 2023 року, за наслідками якої складено акт перевірки за №11991/03-20-04-08/42669055 від 02.08.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 19.09.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн;

- за вересень 2023 року, за наслідками якої складено акт перевірки за №18503/03-20-04- 08/42669055 від 13.11.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 20.12.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн;

- за жовтень 2023 року, за наслідками якої складено акт перевірки за №21026/03-20-04- 08/42669055 від 12.12.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 30.01.2024 за №, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на прибуток (за звітній період 2022 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №6298/03-20-04-08/42669055 від 20.04.2023 та прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 07.06.2023 за №, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 340,00 грн.

Відповідачем не погашено вищевказані суми боргу, а тому позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПКУ).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до пункту 41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вже встановлено судом, працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за березень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №8081/03-20-04- 08/42669055 від 17.05.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 24.07.2023 за №, яким до підприємства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 01.09.2023 згідно довідки Ф.20 з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання».

На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за квітень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №10020/03-20-04- 08/42669055 від 16.06.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 24.07.2023 за №, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 01.09.2023 згідно довідки Ф.20 з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання».

На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за травень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №11368/03-20-04- 08/42669055 від 18.07.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 19.09.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 20.10.2023 згідно довідки Ф.20 на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання». На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за червень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №11991/03-20-04- 08/42669055 від 02.08.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 19.09.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 20.10.2023 згідно довідки Ф.20 з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання». На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за вересень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №18503/03-20-04- 08/42669055 від 13.11.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 20.12.2023 за №8, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 16.01.2024 згідно довідки Ф.20 на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання». На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на додану вартість (за жовтень 2023 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №21026/03-20-04- 08/42669055 від 12.12.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 30.01.2024 за №, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 10.02.2024 згідно довідки Ф.20 з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання».

На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Також працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з підстав неподання податкової звітності з податку на прибуток (за звітній період 2022 року), за наслідками якої складено акт перевірки за №6298/03-20- 04-08/42669055 від 20.04.2023 та прийнято податкове повідомлення рішення вiд 07.06.2023 за №, яким до товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 340,00 грн.

Указане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове повідомлення повернулось 13.07.2023 згідно довідки Ф.20 з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання». На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указане податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Указані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, та суми грошових зобов`язань відповідачем повністю не сплачені.

Відтак, грошові зобов`язання є узгодженими та набули визначення податкового боргу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту повного погашення. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися кількісно, проте у разі зміни суми податкового боргу, зокрема його збільшення, нормами ПК України, не передбачено обов`язку контролюючого органу повторно формувати та вручати платнику податків податкову вимогу.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 19 лютого 2019 року (справа №818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18), від 23.10.2021 (справа №580/1216/20).

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, виставлено податкову вимогу №0-0320 від 26.12.2023 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яку надіслано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням №264, однак поштове відправлення повернулось 07.02.2024 згідно довідки Ф.20 та поштового трекінгу за закінченням встановленого терміну зберігання.

На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України вказана податкова вимога вважається врученим платнику.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Головне управління ДПС у Закарпатській області підтвердило за відповідачем відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДПС наявність рахунків у АТ АКБ «Львiв», АТ КБ «ПриватБанк» та Казначейство України (ел. адм. подат.).

Згідно із пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок №1244).

Пунктом 2 Порядку №1244 визначено, що у випадках, передбачених пунктами 95.2 95.4 ст. 95 ПК України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про погашення усієї суми податкового боргу видається за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 1244 на підставі рішення суду про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що за встановлених обставин та нормативно-правового регулювання у цій справі позов про стягнення з відповідача податкового боргу, за дослідженими доказами, поданими сторонами, є таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до товариства з обмеженою відповідальністю «Равтор» (пл. Корятовича, буд. 16, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Равтор» (пл. Корятовича, буд. 16, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ) податковий борг у розмірі 6460,00 грн (шість тисяч чотириста шістдесят гривень) за наступними платежами: 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 6120,00 грн, 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 340,00 грн, за рахунок коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «Равтор», та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович