Справа № 140/1366/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/1366/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Стецик Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.01.2025 №97 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015.

20.01.2026 до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшла заява позивача в якій він просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25 щодо переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 без врахування поданої ОСОБА_1 заяви від 17.01.2025 року та наявних в матеріалах пенсійної справи усіх документів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25 в частині переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 без врахування поданої ОСОБА_1 заяви від 17.01.2025 року та наявних в матеріалах пенсійної справи усіх документів.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду у даній справі ГУ ПФУ в Донецькій області було зобов`язано здійснити переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015.

Однак, відповідачем на виконання вказаного рішення проведено нарахування пенсії позивача без врахування довідок про складові заробітні плати, видані Павлівською сільською радою, що додавалися до заяви від 17.01.2025.

Як зазначив позивач, результатом неналежного виконання ГУ ПФУ в Донецькій області рішення суду, яке набрало законної сили, є зменшення його пенсії з 6183 грн в місяць до 2595 грн в місяць.

На думку позивача, відповідачем проігноровано вимоги рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, перерахунок пенсії відповідно до поданих ним документів не проведено. Дії відповідача та його посадових осіб не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а свідчать про неналежне виконання судового рішення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 заяву прийнято до розгляду, встановлено ГУ ПФУ в Донецькій області строк до 27.01.2026 для подання до суду письмових пояснень щодо поданої ОСОБА_1 заяви (у тому числі підстав не врахування при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» довідок Павлівської сільської ради про складові заробітної плати за грудень 2023 року, підготовленими за формами №4 і №6 згідно із постанови КМУ №622 від 14.09.2016) та їх документальне підтвердження разом із доказом направлення їх копій заявнику.

ГУ ПФУ в Донецькій області пояснень щодо заяви позивача у строк, визначений ухвалою суду від 22.01.2026, не подало.

Згідно із частиною п`ятою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Заяву розглянуто судом в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, врегульовано приписами статті 383 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою-четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема частинами другою, третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи справу № 1-7/2013 Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання.

Предметом позову у даній справі була відмова пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії за віком за нормами Закону України «Про державну службу» згідно його заяви від 17.01.2025. Вказана відмова була мотивована тим, що робота ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування не відносяться до державної служби, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного ГУ ПФУ в Донецькій області як суб`єктом владних повноважень, суд скасував рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015.

Судом встановлено, що на підставі судового рішення 16.04.2025 у даній справі, ГУ ПФУ в Донецькій області призначило позивачу з 17.01.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу».

Разом з тим, за наслідком призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з 17.01.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу», відбулось зменшення розміру його пенсії з 6183,93 грн в місяць до 2595,00 грн в місяць.

09.01.2026 представник позивача (адвокат Довгун Н.В.) звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою, в якій просила надати пояснення чому при виконанні судового рішення від 16.04.2025 у справі №140/1366/25 та при переведені ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 не було враховано наявні в матеріалах справи довідки Павлівської сільської ради про складові заробітної плати за грудень 2023 року, підготовленими за формами №4 і №6 згідно постанови КМУ №622 від 14.09.2016.

Листом за вих. №0500-0202-8/8612 від 29.01.2026 ГУ ПФУ в Донецькій області представника позивача повідомлено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 переведено з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пункту 12 розділу 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 за №889-VІІІ «Про державну службу». Зобов`язання що врахування довідки Павлівської сільської ради про складові заробітної плати за грудень 2023 року, підготовленими за формами №4 і №6 згідно постанови КМУ №622 від 14.09.2016 в рішенні суду відсутні.

Такі доводи відповідача суд вважає необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок та умови призначення пенсій особам, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, здійснюється відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622).

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином довідки про складові зарплати державного службовця є джерелом інформації про доходи особи, що впливають на правильність обчислення її пенсії, а тому вказані в них відомості мають бути враховані пенсійним органом при розгляді заяви про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

На спірні правовідносини також поширюється дія Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі- Закон №2073-IX), який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Статтею 4 Закону №2073-IX визначено, що адміністративна процедура ґрунтується на таких принципах: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; рівність перед законом; обґрунтованість; безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; добросовісність і розсудливість; пропорційність; відкритість; своєчасність і розумний строк; ефективність; презумпція правомірності дій та вимог особи; офіційність; гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; гарантування ефективних засобів правового захисту.

Поряд із цим, ст. 8 Закону №2073-IX визначено, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.

Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.

Відповідачем не заперечується той факт, що 17.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До вказаної заяви позивачем додано, в тому числі, довідки Павлівської сільської ради про складові заробітної плати для державного службовця за формою згідно з додатками №4 та №6 до Порядку №622.

Не заперечується ГУ ПФУ в Донецькій області і той факт, що призначаючи на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25 ОСОБА_1 з 17.01.2025 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу», ним не було враховано додані до заяви довідки про складові заробітної плати державного службовця.

Згідно прийнятого ГУ ПФУ в Донецькій області рішення №97 від 08.01.2026 розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 значно зменшився, що негативно вплинуло на інтереси позивача.

Всупереч вимогам статті 8 Закону №2073-IX прийняте відповідачем рішення не містить належного обгрунтування підстав неврахування (відхилення) ГУ ПФУ в Донецькій області при розгляді заяви позивача від 17.01.2025 довідок Павлівської сільської ради про складові заробітної плати для державного службовця за формою згідно з додатками №4 та №6 до Порядку №622.

Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у листі №0500-0202-8/8612 від 29.01.2026, про те, що довідки Павлівської сільської ради про складові заробітної плати не були враховані ГУ ПФУ в Донецькій області, оскільки таке зобов`язання відсутнє у рішенні суду.

До повноважень адміністративного суду не входить надання вказівок органу пенсійного фонду щодо необхідності врахування при розгляді заяви особи про призначення пенсії тих чи інших документів.

В силу коментованих вище норм чинного законодавства, саме на органи пенсійного фонду покладено обов`язок забезпечити належність та повноту врахування усіх документів, поданих громадянами із заявою про призначення, перерахунок пенсії.

Однак, на переконання суду, ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення про переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 без аналізу усіх документів, поданих до заяви останнього від 17.01.2025 та належної мотивації прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 08.04.2008, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункт 74).

Статтею 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи викладене вище, та з врахуванням положень закріплених в нормах ст. 383 КАС України, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у даній справі в частині призначення ОСОБА_1 з 17.01.2025 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу» без врахування усіх доданих до заяви позивача від 17.01.2025 документів.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25, в частині переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 без врахування усіх документів, поданих ОСОБА_1 із заявою від 17.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №140/1366/25 в частині переведення ОСОБА_1 з 17.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015, з урахуванням висновків суду, викладених у даній ухвалі.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. В. Стецик