Справа № 300/4754/25
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 300/4754/25 пров. № А/857/47089/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року (судді Григорука О.Б., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/4754/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії: з 01.03.2025 із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 17 584,35 грн (розмір середньої заробітної плати за 2020- 2022 роки 12 236,71 грн, з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115), з 25.06.2025 (дата звернення із долученим посвідченням про статус жителя гірського населеного пункту) з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,0796 та 1,115 та з 25.06.2025 з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2025 із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,0796 та 1,115, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 25.06.2025 з врахуванням підвищення до пенсії в розмірі 20 відсотків, як особі, яка проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що пунктом 6 Постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 р. включно. Позивачу пенсія призначена з 29.07.2023 року, відтак положення Постанови № 168 не застосовуються. До пенсії позивача з 01.03.2024 призначено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 гривень, передбачену пунктом 6 Постанови № 185. З 01.03.2025 позивачу проведено індексацію відповідно до Постанови № 209. Також зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не здійснювало розгляд заяви позивача про проведення перерахунку пенсії та не приймало рішення про відмову у проведенні перерахунку, а тому відсутні правові та фактичні підстави для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Позивачем не оскаржено рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.06.2025, яким йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 29.07.2023 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (а.с. 21).

Розрахунок заробітку для обчислення пенсії проведено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три попередні роки (2020-2022) - 12236,71 грн (а.с. 24).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2023, позивач є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту, має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 12).

13.06.2025 позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії. За результатами розгляду заяви, з врахуванням принципу екстериторіальності та єдиної черги, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення від 20.06.2025 № 37 про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Зазначено, що до звернення не подано документів про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського. Щодо проведення індексації з 01.03.2025 зазначено, що підпунктом 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-ІV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 р. включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, зокрема для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, на коефіцієнт збільшення - 1,0345. За матеріалами ЕПС заявнику проведено індексацію відповідно до законодавства (а.с. 15).

Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 25.06.2025 та доданим до заяви посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.08.2023, просив: здійснити перерахунок пенсії з дати призначення, з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону № 56/95-ВР; здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2025 - із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 17 584,35 грн (розмір середньої заробітної плати за 2020-2022 роки 12 236,71 грн, з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115) (а.с. 14).

Відповідно до витягу даних з особистого кабінету позивача на вебпорталі ПФУ у розділі його заяви від 25.06.2025 міститься статус звернення - "виконано" і дата відповіді "02.07.2025" (а.с. 18-20).

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

За змістом положень частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 42 Закону №1058-IV встановлено порядок та умови проведення індексації та перерахунок пенсій.

Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон - № 1282-XII).

За визначенням, наведеним статті 1 Закону 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно приписів статті 2 Закону 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Частиною п`ятою статті 2 Закону 1282-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" від 15 лютого 2022 року № 2040-ІХ визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, враховуючи положення частини п`ятої статті 2 Закону № 1282-XII та абзацу 4 частини другої статті 42 Закону №1058-IV, колегія суддів констатує, що Верховна Рада України уповноважила Кабінет Міністрів України визначати порядок здійснення індексації пенсій та розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону №1058-IV.

На виконання вимог статті 42 Закону №1058-IV Кабінет Міністрів України 20.02.2019 року затвердив Порядок №124, яким визначив механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 4 Порядку № 124 визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К= ((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% / 100%) + 1, де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100% - 100%, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій, відповідно до цього Порядку, проводиться щороку з 1 березня.

Отже, з 2019 року Порядком №124 з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Згідно із пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно із абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Перерахунки раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії для забезпечення для забезпечення індексації пенсії, пенсійним органом проводились: з 01.03.2023 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році"; з 01.03.2024 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році"; з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2024 р. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".

Пунктом 1 Постанов № 168, № 185 та № 209 установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, відповідно: з 1 березня 2023 року у розмірі 1,197; з 1 березня 2024 року у розмірі 1,10796; з 1 березня 2025 року у розмірі 1,115.

Таким чином, індексація пенсій у подальшому відповідно до Постанов № 168, № 185 та № 209 проводиться згідно з Порядком № 124 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 на відповідні коефіцієнти.

Аналіз викладених норм дозволяє дійти висновку, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії.

Верховний Суд у постанові від 23.07.2025 у справі № 240/12266/24 звернув увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24, не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований, та виснував наступне:

« при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020-2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.

Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022-2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.»

З урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.07.2025 у справі № 240/12266/24 констатував, що ГУ ПФ України, здійснюючи в 2021-2024 роках перерахунок пенсії на підставі ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірі 100,00 грн, 135,00 грн, 100,00 грн, відповідно, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене, з 01 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно не провело позивачу перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 р.р. та який враховується для обчислення пенсії позивача: у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,0796).

Щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2025 із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,197, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 з 1 березня 2023 року, суд зазначає наступне.

Як установлено судом, позивачу пенсія за віком на пільгових умовах призначена вперше з 29.07.2023 (а.с. 21).

Згідно частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, яких на підставі висновків Верховного Суду вказав про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити позивачу перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2025 із застосуванням збільшеного на коефіцієнти показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,0796 та 1,115, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу та зобов`язання Головне управління здійснити позивачу перерахунок і виплату пенсії з 25.06.2025 (дата звернення із долученим посвідченням про статус жителя гірського населеного пункту) з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР, суд зазначає наступне.

Законом, який встановлює критерії, за якими населені пункти набувають статусу гірських, визначає основні засади державної політики щодо розвитку гірських населених пунктів та гарантії соціального захисту громадян, що у них проживають, працюють або навчаються є Закон України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" від 15 лютого 1995 року за № 56/95-ВР.

За змістом частини 1 статті 5 Закону № 56/95-ВР статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.

Посвідчення видається також окремим громадянам інших населених пунктів та тим, які проживають за межами населених пунктів, умови проживання яких відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону, а також громадянам, які постійно працюють або несуть службу на лісогосподарських підприємствах, гідрометеорологічних станціях, заставах, обсерваторіях, інших об`єктах, що розташовані поза межами населених пунктів в місцевостях, що відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону (частина 2 статті 5 Закону № 56/95-ВР).

За змістом підпункту 5 пункту 2.6. Порядку № 22-1 при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються такі документи, зокрема, документи про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського (для підвищення пенсії згідно зі статтею 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні").

Як зазначено вище, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2023, позивач є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту, має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 12).

Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 25.06.2025 та доданим до заяви посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.08.2023, крім іншого просив здійснити перерахунок пенсії з дати призначення, з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону № 56/95-ВР (а.с. 14).

Відповідно до витягу даних з особистого кабінету позивача на вебпорталі ПФУ у розділі його заяви від 25.06.2025 міститься статус звернення - "виконано" і дата відповіді "02.07.2025" (а.с. 18-20).

Частиною 2 статті 6 Закону № 56/95-ВР передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Згідно із протоколом у графі "Особливості", зазначено, що позивач "Проживає в гірському нас. пункті - з 02.08.2023 по довічно" (а.с. 21).

Разом з тим, суд зазначає, що згідно наявної в матеріалах справи копії Витягу з реєстру територіальної громади позивач з 25.10.1986 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13), а зміст протоколу по пенсійній справі позивача не містить відомостей про розрахунок пенсії позивача із включенням до її розміру підвищення пенсії згідно зі статтею 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" на рівні 20% (а.с. 21, 16), відповідно відповідач не надав суду доказів того, що станом на дату звернення із долученим посвідченням про статус жителя гірського населеного пункту 25.06.2025 пенсіонер не проживав в гірському населеному пункті.

Щодо доводів відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не здійснювало розгляд заяви позивача про проведення перерахунку пенсії та не приймало рішення про відмову у проведенні перерахунку, а тому відсутні правові та фактичні підстави для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, та позивачем не оскаржено рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.06.2025, то суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 20.06.2025 № 37 відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії з обґрунтувань, що до звернення не подано документів про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, а спірні правовідносини стосуються повторного звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 25.06.2025 та доданим до заяви посвідченням серії НОМЕР_1 , тому вказані доводи апелянта є необґрунтованими, та наявні порушення відповідачем права позивача на встановлення підвищення до пенсії в розмірі 20%, як жителю гірського населеного пункту відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, тобто протиправно та як наслідок, порушене право позивача підлягає відновленню, що і частково здійснив суд першої інстанції, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі №300/4754/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

З.М. Матковська

Повне судове рішення складено 29.01.26