Справа № 200/8119/25
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Справа№200/8119/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Костянтинівського міського центру зайнятості (85110, Донецька область, м. Костянтинівка, площа Перемоги 8, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівського міського центру зайнятості, де просить суд;

- визнати протиправною бездіяльність Костянтинівського міського центру зайнятості щодо не розгляду заяви позивача від 22.04.2025 року про перерахунок допомоги по безробіттю з 29.04.2013 року з урахуванням останнього місця роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та з урахуванням причин звільнення з останнього місця роботи, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, по суті, із прийняттям вмотивованого рішення;

- зобов`язати Костянтинівський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву від 22.04.2025 року про перерахунок допомоги по безробіттю з 29.04.2013 року з урахуванням останнього місця роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та з урахуванням причин звільнення з останнього місця роботи, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, суті, із прийняттям вмотивованого рішення.

В обґрунтування позову вказує, що 22.04.2025 року позивач звернувся з письмовою заявою до Костянтинівського міського центру зайнятості про перерахунок допомоги по безробіттю з 29.04.2013 року з урахуванням останнього місця роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та з урахуванням причин звільнення з останнього місця роботи, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП.

В своїй заяві позивач просив відповідача направити на його адресу відповідне рішення, прийняте за результатами розгляду заяви.

Засобами поштового зв`язку позивач отримав від відповідача письмову відповідь на свою заяву від 22.04.2025 року, але відповідне рішення відповідач на адресу позивача не направив.

Вважає бездіяльність відповідача щодо ненаправлення на його адресу відповідного рішення за результатами розгляду заяви від 22.04.2025 року незаконною.

Відповідач надав відзив на позовну заяву та зазначив, що заяву від 22.04.2025 стосовно проведення перерахунку допомоги по безробіттю з 29.04.2013 з урахуванням роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та звільнення на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України Костянтинівським міським центром зайнятості було отримано та зареєстровано в системі електронного документообігу Державної служби зайнятості «Інтегра Флоу» за вх. № 01-33/50 від 29.04.2025.

У встановлений законодавством строк дане звернення було розглянуто та листом від 13.05.2025 № 10/68/01/35-25 Позивачу надано відповідь, що правові підстави для здійснення перерахунку допомоги по безробіттю з 29.04.2013 з урахуванням роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 відсутні.

Костянтинівський міський центр зайнятості вважає позовні вимоги Позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Позивач перебував на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості (далі - Костянтинівському МЦЗ) як безробітний з 29.04.2013 по 02.10.2013 (допомогу по безробіттю отримував в період з 04.08.2013 по 21.08.2013) та з 03.10.2013 по 12.10.2014 (допомогу по безробіттю отримував в період з 22.08.2013 по 30.04.2014).

Статус безробітного було надано 29.04.2013 за особистою заявою Позивача на підставі ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Під час реєстрації в Костянтинівському МЦЗ, Позивачем була надана трудова книжка, за даними якої останнє місце роботи Позивача Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці (), дата звільнення 17.04.2013, з урахуванням статті звільнення з останнього місця роботи (органів внутрішніх справ УМВС України на Донецькій залізниці) у зв`язку зі скоєнням вчинків, що дискредитують ОВС.

За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація про трудові відносини Позивача з ФОП ОСОБА_2 під час реєстрації Позивача в Костянтинівському МЦЗ була відсутня.

Тобто, роботодавцем ФОП ОСОБА_2 звіти про дату початку та дату закінчення періоду зайнятості відповідно до вимог чинного законодавства не подавались.

ІНФОРМАЦІЯ_1 запити щодо обміну до Державного реєстру застрахованих осіб стосовно ОСОБА_1 додавались неодноразово протягом всього періоду перебування на обліку - 30.04.2013; 08.05.2013; 29.06.2013; 21.11.2013; 03.12.2013; 27.06.2014; 03.02.2015. Всі відповіді за запитами не містили інформації про перебування Позивача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Також, під час реєстрації в Костянтинівському МЦЗ 29.04.2013 Позивач не повідомляв про наявні трудові відносини з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та не надавав документи, які підтверджували б цей факт працевлаштування.

Після звернення Позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою щодо перерахунку допомоги по безробіттю від 24.04.2023 було отримано дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 01.05.2023.

За даними обміну Державного реєстру застрахованих осіб від 01.05.2023 встановлено факт зайнятості Позивача та отримання доходу з січня 2011 року по грудень 2013 року у ФОП ОСОБА_2 , в період перебування на обліку в Центрі зайнятості як безробітного та отримання допомоги по безробіттю, та на цій підставі складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.01.2024 № 1.

Таким чином, було встановлено факт належності ОСОБА_1 до категорії зайнятого населення та подання недостовірних даних під час реєстрації і перебування на обліку Документ сформований в системі в якості безробітного в Костянтинівському МЦЗ у період з 04.08.2013 по 02.10.2013 та з 03.10.2013 по 30.04.2014.

Після звернення Позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою щодо перерахунку допомоги по безробіттю від 22.04.2025, було отримано дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 29.04.2025.

За даними обміну Державного реєстру застрахованих осіб від 29.04.2025 встановлено факт зайнятості Позивача та отримання доходу у травні 2013 року у ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - дата початку періоду зайнятості відсутня, дата закінчення періоду зайнятості 28.05.2013. Під час реєстрації в Костянтинівському МЦЗ Позивачем також не було повідомлено про трудові відносини з ФОП ОСОБА_3 та не надано документів, які підтверджували б цей факт зайнятості.

Наказом Костянтинівського міського центру зайнятості про повернення коштів вiд 03.01.2024 № 2 було прийнято рішення про повернення коштів незаконно отриманої Позивачем допомоги по безробіттю з 04.08.2013 по 02.10.2013 та з 03.10.2013 по 30.04.2014 у сумі 4 843 грн. 36 коп. (чотири тисячі вісімсот сорок три гривні 36 копійок) відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III.

На даний час Костянтинівським МЦЗ направлено цивільний позов до Шевченківського районного суду м. Дніпра про стягнення з Позивача суми отриманої допомоги по безробіттю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття, визначено Законом України "Про зайнятість населення" №5067-VІ від 05.07.2012 р. (далі Закон №5067-VI) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 р. (далі - №1533-ІІІ) (в редакції чинній станом на момент призначення позивачу виплати допомоги по безробіттю).

Положеннями ч. 1ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення визначено, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

- безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

-вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа;

- працевлаштування - комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

Згідно із приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 43 Закону №5067-VI, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 44 Закону №5067-VI, зареєстровані безробітні мають право на:

1) безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції:

послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру;

консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії);

інформації про свої права та обов`язки як безробітного;

відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі;

2) матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону;

3) збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах;

4) оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Зареєстровані безробітні зобов`язані:

1) самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців;

2) відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів;

3) дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов`язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення;

4) інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3 ст. 44 Закону №5067-VI).

За змістом положень ст. 22 Закону №1533-ІІІ, право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, - 180 календарних днів.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 23 Закону №1533-ІІІ, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (1266-2001-п), затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу.

Допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до частин першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня.

Частиною 1 статті 21 Закону №1533-ІІІ передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій (за винятком пенсії по інвалідності) та виплат за страхуванням на випадок безробіття, включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону №1533-ІІІ, страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Державний реєстр), у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 р., а за періоди, за які не внесені дані до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Реєстр складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, зокрема: дані про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до діючого законодавства, дані персоніфікованого обліку застрахованих осіб, отримані від Пенсійного фонду України, забезпечують достовірність обліку страхового стажу та є підставою для визначення розміру та тривалості виплати допомоги по безробіттю.

22.04.2025 року позивач звернувся з письмовою заявою до Костянтинівського міського центру зайнятості про перерахунок моєї допомоги по безробіттю з 29.04.2013 року з урахуванням мого останнього місця роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та з урахуванням причин мого звільнення з останнього місця роботи, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України.

В своїй заяві позивач просив відповідача направити на його адресу відповідне рішення, прийняте за результатами розгляду заяви.

Засобами поштового зв`язку позивач отримав від відповідача письмову відповідь на свою заяву від 22.04.2025 року, але відповідне рішення відповідач на адресу позивача не направив.

Вважає бездіяльність відповідача щодо ненаправлення на його адресу відповідного рішення за результатами розгляду заяви від 22.04.2025 року незаконною.

Відповідач зазначив, що заяву від 22.04.2025 стосовно проведення перерахунку допомоги по безробіттю з 29.04.2013 з урахуванням роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та звільнення на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України Костянтинівським міським центром зайнятості було отримано та зареєстровано в системі електронного документообігу Державної служби зайнятості «Інтегра Флоу» за вх. № 01-33/50 від 29.04.2025.

У встановлений законодавством строк дане звернення було розглянуто та листом від 13.05.2025 № 10/68/01/35-25 Позивачу надано відповідь, що правові підстави для здійснення перерахунку допомоги по безробіттю з 29.04.2013 з урахуванням роботи у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 відсутні.

У зв`язку з відсутністю необхідних даних та з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття відповідачем було проведено розслідування страхового випадку відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009 р.

Як вже зазначалось вище, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація про трудові відносини Позивача з ФОП ОСОБА_2 під час реєстрації Позивача в Костянтинівському МЦЗ була відсутня.

Тобто, роботодавцем ФОП ОСОБА_2 звіти про дату початку та дату закінчення періоду зайнятості відповідно до вимог чинного законодавства не подавались.

ІНФОРМАЦІЯ_1 запити щодо обміну до Державного реєстру застрахованих осіб стосовно ОСОБА_1 додавались неодноразово протягом всього періоду перебування на обліку - 30.04.2013; 08.05.2013; 29.06.2013; 21.11.2013; 03.12.2013; 27.06.2014; 03.02.2015. Всі відповіді за запитами не містили інформації про перебування Позивача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Також, під час реєстрації в Костянтинівському МЦЗ 29.04.2013 Позивач не повідомляв про наявні трудові відносини з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та не надавав документи, які підтверджували б цей факт працевлаштування.

Після звернення Позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою щодо перерахунку допомоги по безробіттю від 24.04.2023 було отримано дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 01.05.2023.

За даними обміну Державного реєстру застрахованих осіб від 01.05.2023 встановлено факт зайнятості Позивача та отримання доходу з січня 2011 року по грудень 2013 року у ФОП ОСОБА_2 , в період перебування на обліку в Центрі зайнятості як безробітного та отримання допомоги по безробіттю, та на цій підставі складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.01.2024 № 1.

Таким чином, було встановлено факт належності ОСОБА_1 до категорії зайнятого населення та подання недостовірних даних під час реєстрації і перебування на обліку Документ сформований в системі в якості безробітного в Костянтинівському МЦЗ у період з 04.08.2013 по 02.10.2013 та з 03.10.2013 по 30.04.2014.

Після звернення Позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою щодо перерахунку допомоги по безробіттю від 22.04.2025, було отримано дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 29.04.2025.

За даними обміну Державного реєстру застрахованих осіб від 29.04.2025 встановлено факт зайнятості Позивача та отримання доходу у травні 2013 року у ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - дата початку періоду зайнятості відсутня, дата закінчення періоду зайнятості 28.05.2013. Під час реєстрації в Костянтинівському МЦЗ Позивачем також не було повідомлено про трудові відносини з ФОП ОСОБА_3 та не надано документів, які підтверджували б цей факт зайнятості.

Наказом Костянтинівського міського центру зайнятості про повернення коштів вiд 03.01.2024 № 2 було прийнято рішення про повернення коштів незаконно отриманої Позивачем допомоги по безробіттю з 04.08.2013 по 02.10.2013 та з 03.10.2013 по 30.04.2014 у сумі 4 843 грн. 36 коп. (чотири тисячі вісімсот сорок три гривні 36 копійок) відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III.

На даний час Костянтинівським МЦЗ направлено цивільний позов до Шевченківського районного суду м. Дніпра про стягнення з Позивача суми отриманої допомоги по безробіттю.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та обсягу наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для проведення позивачу перерахунку допомоги по безробіттю, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Частиною 1ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до приписів ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються, належним чином доведено правомірність цих дій, тоді як позивачем не доведено своєї правової позиції та не спростовано доводи відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Костянтинівського міського центру зайнятості (85110, Донецька область, м. Костянтинівка, площа Перемоги 8, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 січня 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова