Справа № 520/32292/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року № 520/32292/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного університету цивільного захисту України (вул. Онопрієнка, 8, м. Черкаси, 18034, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України (18034, м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 8) щодо виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19273 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 81 коп., що утримані з грошового забезпечення ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року ухваленого в адміністративній справі №520/12995/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

- зобов`язати Національний університет цивільного захисту України (18034, м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 8) виплатити ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19273 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 81 коп., що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року ухваленого в адміністративній справі №520/12995/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач вважає бездіяльність Національного університету цивільного захисту України протиправною, оскільки відповідачем протиправно не виплачено грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у сумі 19273,81 грн., що утримані з грошового забезпечення позивача.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

У відзиві на позов відповідач вказав, що перерахунок та виплата грошового забезпечення за спірний період на виконання рішення суду не вважається грошовим доходом згідно Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому відсутні правові підстави, щодо стягнення недоотриманої на виконання рішення по справі №520/12995/25 індексції грошового забезпечення, компенсації сум податку з доходів фізичних осіб. Отже, виплата компенсації втрати частини доходу на виконання рішення по справі № 520/12995/25 індексації грошового забезпечення повністю відсутня.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 (надалі Позивач) проходив публічну службу в Державній службі України з надзвичайних ситуацій та 06 вересня 2018 року звільнений зі служби, виключений з кадрів ДСНС України та знятий з усіх видів забезпечення.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року ухваленого в адміністративній справі №520/12995/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року та зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.03.2018 по 06.09.2018 з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

На виконання зазначеного рішення суду відповідач здійснив нарахування грошового забезпечення позивачу, право на яке останній набув під час проходження служби, у розмірі 107076,73 грн., а в подальшому 23.11.2025 року виплатив грошове забезпечення у сумі 82449,08 грн. утримавши податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18% у сумі 19273,81 грн. та військовий збір за ставкою 5 % у сумі 5353,84 грн.

На підтвердження фактичного виконання рішення подано платіжну інструкцію, які міститься в матеріалах справи, відповідно до яких позивачу виплачено грошове забезпечення, з якого утримано 19273,81 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо компенсування сум утриманих податкових сум із нарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено виключно на виконання судового рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту свого права, вважаючи таку бездіяльність відповідача неправомірними.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Статтею 9 Закону України №2011-XII від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до статті 125 Глави 28 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI (зі змінами та доповненнями) держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Розміри, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України. Виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із списків особового складу органу (підрозділу) цивільного захисту.

Порядок і умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу, визначається Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 р. № 623 (зі змінами та доповненнями).

Приписами пунктів 2-4, 9 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 р. № 623 (зі змінами та доповненнями) визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій, її територіальних органах та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, закладах освіти, наукових установах та інших підрозділах, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту (далі - органи управління (підрозділи)); навчаються в закладах освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління ДСНС (далі - заклади освіти ДСНС); перебувають у розпорядженні відповідних керівників органів управління (підрозділів). Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 779) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок № 44).

Пунктом 2 Порядку № 44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі ПК України), де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Несвоєчасна виплата індексації грошового забезпечення, невірний розрахунок розміру посадового окладу та розміру одноразової грошової допомоги (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини Відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 року по справі № 812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Підпунктом 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).

Ставка військового збору становить 5% від об`єкта оподаткування (абзац третій п. 1.16 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), а ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18% бази оподаткування щодо доходів (стаття 167 ПКУ).

Таким чином, податковий агент зобов`язаний утримати податок з доходів фізичних осіб і військовий збір із сум доходів та в подальшому виплатити компенсацію утриманого податку на доходи фізичних осіб в тому податковому періоді, в якому відбувається таке нарахування (виплата).

Суд встановив, що на момент виплати грошових коштів на виконання рішення суду по справі №520/12995/25 позивач уже не перебував у статусі військовослужбовця (особи рядового і начальницького складу цивільного захисту), однак зазначена обставина не позбавляє його права на одержання компенсації, оскільки це був остаточний розрахунок, який відповідач повинен був здійснити раніше за час, коли позивач ще мав відповідний статус, тобто право на виплату грошового забезпечення виникла у позивача під час проходження служби.

Посилання відповідача на відсутність обов`язку виплачувати компенсацію через втрату статусу є безпідставним, адже йдеться про невиконане зобов`язання, що виникло раніше. При своєчасному нарахуванні й виплаті грошового забезпечення, така компенсація мала бути здійснена в повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, від 25.06.2020 у справі №825/761/17 та від 29.07.2020 у справі №814/142/17.

У зв`язку з цим, суд дійшов до висновку, що дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення, виплаченого на виконання судового рішення є протиправними та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного університету цивільного захисту України (вул. Онопрієнка, 8, м. Черкаси, 18034, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19273 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 81 коп., що утримані з грошового забезпечення ОСОБА_1 виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року по справі №520/12995/25.

Зобов`язати Національний університет цивільного захисту України (вул. Онопрієнка, 8, м. Черкаси, 18034, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19273 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 81 коп., що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року по справі №520/12995/25.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.