Справа № 752/12594/25
Суддя: Говорун Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 січня 2026 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Говорун О.В., перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Івакіна Юрія Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду першої інстанції позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Протас Олександр Миколайович звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Предметом позову у справі було скасування постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З апеляційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено Шевченківським районним судом м. Києва 22.12.2025.

Апеляційну скаргу подано апелянтом 22.01.2026 через систему «Електронний суд», тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подане клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що представник позивача отримав оскаржуване рішення суду першої інстанції в підсистемі «Електронний суд» 24.12.2025, а тому позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга на вказане рішення подається протягом тридцяти днів з дня вручення позивачу судового рішення. Також зазначає, що позивач вже звертався до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою від 14.01.2026, однак така апеляційна скарга 20.01.2026 була повернута скаржнику судом апеляційної інстанції.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати право на апеляційний перегляд справи, гарантоване статтею 13 цього Кодексу та статтею 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поряд із цим процесуальним законом, зокрема й частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне подання апеляційної скарги стає неможливим або утрудненим.

В той же час, правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права необхідно досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №520/109/20).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту

Апеляційний перегляд справи належить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства. Право на апеляційний перегляд справи гарантується, однак його реалізація повинна відбуватись з дотриманням встановлених процесуальним законом вимог, зокрема, в межах визначеного строку апеляційного оскарження.

Це право повинно реалізовуватись зацікавленими особами добросовісно, без зайвих зволікань, а строк апеляційного оскарження може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюються існуванням об`єктивних обставин, підтверджених доказами.

В той же час, заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску 10-денного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Як зазначає представник позивача, оскаржуване рішення отримано через систему «Електронний суд» 24.12.2025 о 10:23. Наведені обставини також підтверджуються і доданим до апеляційної скарги скрін-шотом.

Надалі, 14.01.2026 представником позивача - адвокатом була вперше подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, яка 20.01.2026 була повернута судом апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що апеляційна скарга була підписана особою, яка не має права її підписувати.

22.01.2026 скаржник вдруге звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2025.

Суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, однак, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропущення строку. При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин пропущення строку звернення з апеляційною скаргою суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли скаржник дізнався про відповідне рішення суду, характер його процесуальної поведінки щодо виконання своїх обов`язків тощо.

При цьому, суд наголошує також і на тому, що звертаючись із апеляційною скаргою вперше, скаржником вже був пропущений, передбачений ч. 4 ст. 286 КАС України десятиденний строк на апеляційне оскарження, оскільки такий строк сплив ще 05.01.2026 (з урахуванням вихідних днів).

Суд апеляційної інстанції також акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного рішення було зазначено щодо спеціального десятиденного строку оскарження відповідно до положень ст. 286 КАС України.

За таких обставин, суд визнає неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 298, 321, 325, 328 КАС України

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Івакіна Юрія Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Встановити строк і спосіб для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя О.В. Говорун