Справа № 200/62/26
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Справа№200/62/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

Зобов`язати відповідача виключити позивача з Єдиного реєстру боржників.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відомостей відносно позивача в Єдиному реєстрі боржників, однак, відповідач будь-яких дій щодо виключення відомостей не вчиняє.

Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2022 по справі №243/2403/22, яка набрала законної сили 06.09.2022, визнано ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 6800 грн. на рахунок отримувача: UA0005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції»; вилучені алкогольні напої, передані на зберігання до ВП №4 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області відповідно до квитанції № 103/205/04-2022 конфісковано; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496,20 гривень на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

03.12.2025 представником Позивача, адвокатом Русланою Орел, було направлено лист від 03.12.2025 на адресу відповідача, про виключення із Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 шляхом винесення відповідної постанови.

У листі відповіді від 26.12.2025 вих. №108436 відповідачем було вказано наступне: «за даними ЄДРВІІ та АСВП, на примусовому виконанні у Слов`янському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження АСВГІ № 71027778 відкрите 13.02.2023 з примусового виконання постанови № 3/243/1 123/2022 яка видана 25.08.2022 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про конфіскацію в дохід держави предметів торгівлі.

Вказано, що згідно ч. 1 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Вимоги ч.5. ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Частина 7 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 1.3. 11 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» або постанови, передбаченої ч.4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Згідно ч.11 «Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби» з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у способи, відмінні від реалізації, керівник органу державної виконавчої служби утворює комісію, яка складається з представників відповідного органу державної виконавчої служби, державної податкової інспекції у районі, місті (крім м. Києва), районної у місті, об`єднаної та спеціалізованої державної податкової інспекції головного управління ДІІС, а якщо майно вилучено митницею - представників відповідної митниці. Згідно ч. 18 «Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби» конфісковані алкогольні напої, спирг етиловий, прилади для незаконного виготовлення спирту етилового, алкогольних напоїв, виробнича, транспортна, споживча тара (упаковка), етикетки, корки, засоби закупорки, марки акцизного податку (у тому числі підроблені), тютюнові вироби, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, папір цигарковий (товарна позиція 4813 згідно з УКГЗЕД ( 584а-18 ), крім товарної підкатегорії 4813 10 00 00), фільтри для промислового виробництва сигарет: фільтропалочки ацетатні (товарна підкатегорія 5601 22 90 00 згідно з УКГЗЕД ( 584а-18 )) підлягають знищенню. Рішення про знищення відповідного конфіскованого майна приймається комісією.

На підставі вище викладеного, державний виконавець приймає рішення про завершення виконавчого провадження щодо конфіскації предметів торгівлі на підставі рішення комісії про знищення відповідного конфіскованого майна та відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала широкомасштабне військове вторгнення в Україну, оголосивши проведення спеціальної військової операції в Україні та проведенням поблизу міста Слов`янська бойових дій. у Слов`янському відділі ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запроваджено дистанційну форму праці.

Таким чином у керівника Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районні Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має можливості утворити комісію, яка складається з представників Слов`янського відділу ДВС та ДНІ на виконання ч.11 «Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби» з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у способи, відмінні від реалізації.

На підставі вищевикладеного, у державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні підстави щодо вилучення запису з Єдиного реєстру боржників Заморської Віти Вікторівни но АСВП № 71027778.»

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У ч.2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону №1403-VIII).

У ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII).

Приписами ст.9 Закону №1404-VIII визначено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна (частина перша).

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2 ст.9 Закону №1404-VIII).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.9 Закону №1404-VIII).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1, 3, 11 ч.1 ст.37 цього Закону або постанови, передбаченої ч.4 ст.40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (частина дев`ята).

Аналогічні норми передбачені Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з п.6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1) про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1, 3, 11 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

Аналізуючи вищенаведені приписи Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 слід дійти висновку про те, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Водночас за встановлених обставин даної справи виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників повинно бути наслідком фактичного виконання постанови суду в частині конфіскації вилученого майна, за яким винесено постанову суду.

Разом з тим, мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Таким чином, в разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань та необхідності збереження її майна з метою виконання зобов`язання за рішенням суду така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

Як встановлено судом, позивач внесений до Єдиного реєстру боржників з огляду на відкриття Слов`янський міськрайонний суд Донецької області 13.02.2023 виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 3/243/1123/2022 виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 25.08.2022, про конфіскацію вилучених алкогольних напоїв, які передані на зберігання до ВП №4 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області відповідно до квитанції № 103/205/04-2022.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №1404-VIII боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Так, боржником у виконавчому листі виданому Слов`янським міськрайонним судом Донецької області значиться ОСОБА_1 .

Проте, суд зазначає, що в силу вимог ч.1 ст.62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

При цьому у позивача відсутні жодні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації та знищення майна, і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, що вилучене в нього в межах виконавчого провадження, в тому числі здійснити його знищення, та взагалі не має до нього доступу.

Разом з тим, тривале невиконання рішення щодо конфіскації майна за відсутності обов`язку позивача у його виконанні зумовлює наявність відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.

При вирішені цього спору суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (п.п.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абз.2 п.4 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абз.3 п.п.3.1 п.3 мотивувальної частини).

Оскільки у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання постанови суду в частині конфіскації та в подальшому знищенні, а такі зобов`язання покладені виключно на орган державної виконавчої служби, позивач не може бути боржником у контексті ч.2 ст.15 Закону 1404-VIII.

При цьому законність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2023 № 71027778, у якій ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, суд під сумнів не ставить.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників при відсутності положень законодавства, що передбачають можливість її виключення у зв`язку з тривалим невиконанням органом державної виконавчої служби постанови суду в частині конфіскації майна, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

Таким чином, виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи відсутність у позивача реального обов`язку з виконання постанови суду при наявності такого обов`язку виключно у органу державної виконавчої служби, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників. При цьому, такі відомості не відповідають дійсним обставинам (алкогольні напої вилучені).

Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

При цьому можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена п.23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, та беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги ст.245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити позивача з Єдиного реєстру боржників.

Враховуючи вищенаведене, позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу.

До суду надано: договір про надання правничої допомоги від 11.11.2025, платіжну інструкцію від 04.01.2026.

Частиною 1 і п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-7 ст. 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розподілу між сторонами разом підлягає витрати на правничу допомогу, що сплачені або підлягають сплаті.

Як було зазначено, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 зазначив, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права . Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Перевіривши надані позивачем докази витрат на професійну правничу допомогу згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, суд зазначає, що у нього відсутні підстави для твердження про неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Тому суд дійшов висновку, що рівень витрат на правничу допомогу відповідає критеріям співмірності необхідних і достатніх витрат.

У відповідності до ч. 1 і ч. 9 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, стягненню на користь позивачки підлягає 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 139, 211, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вул. Поштова, буд. 44) про оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби - задовольнити.

Зобов`язати Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 , які було внесено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 71027778 від 13.02.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 суму витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складено 27.01.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст.18, ч.7-8 ст.44 та ст.287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова