Справа № 500/5560/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5560/25

29 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

зобов`язати відповідача провести позивачу за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо позивача розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно;

зобов`язати відповідача виготовити та направити позивачу новий грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу, грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу, грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплатити позивачу, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 рік, та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022-2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за весь період участі позивача у заходах із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, з урахуванням фактичного часу перебування в районах ведення бойових (спеціальних) дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у складі Військової частини № НОМЕР_1 в період з березня 2022 року по березня 2024 року.

Позивач вказує, що Військова частина № НОМЕР_2 продовжувала використовувати показник, встановлений ще у 2018 році, що призвело до заниження всіх складових грошового забезпечення протягом усього періоду проходження служби.

Ухвалою судді від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 20.01.2026 позовну заяву залишено без руху, встановивши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви (або шляхом надання додаткових пояснень), викладеної з урахуванням положень ч.1 ст.160, п.4. 5. 9 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, доказів, що підтверджують вказані обставини та обґрунтуванням належним чином в чому полягає порушення прав, свобод та інтересів, вказати за які саме періоди безпосередньої участі у забезпеченні національної безпеки йому не виплачено таку допомогу та наявність підстав для її виплати.

На виконання вимог вказаної ухвали на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме останній просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно, під час участі позивача у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, з урахуванням фактичного часу перебування у районах ведення бойових (спеціальних) дій;

зобов`язати Військову частину № НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з березня 2022 по 20.05.2023 включно, виходячи з фактичного часу участі у бойових (спеціальних) діях.

Ухвалою суду від 29.01.2026 продовжено розгляд справи №5560/25.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч.3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч.3 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною шостою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Представником відповідача до відзиву на позовну заяву додано довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) молодшого сержанта ОСОБА_1 , з якої слідує, що у лютому-березні 2023 додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 позивачу не виплачувалася. Проте жодних пояснень щодо підстав не виплати вказаної додаткової винагороди представник відповідача у відзиві на позовну заяву не зазначив.

З урахуванням наведеного, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність витребування у Військової частини НОМЕР_1 додаткових доказів.

Крім того, згідно статті 9 КАС України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує суд вчинити необхідні дії для повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи з метою забезпечення прийняття правосудного рішення.

Згідно статті 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства (стаття 119 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, з метою дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про необхідність продовження процесуального строку розгляду справи поза межами процесуального строку розгляду справи.

Керуючись статтями 9, 80, 241, 248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-,

УХВАЛИВ:

Продовжити процесуальний строк розгляду справи №500/5560/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії поза межами процесуального строку розгляду справи.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо підстав не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у лютому-березні 2023; та інші докази, які мають відношення до предмету спору.

Докази надати у п`ятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали безпосередньо до суду, або засобами поштового зв`язку чи за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Копію даної ухвали надіслати Військовій частині НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (ч. 8 ст. 80 КАС України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 29 січня 2026 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.