Справа № 320/2312/25
Суддя: Говорун Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2312/25
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 січня 2026 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Говорун О.В., перевіривши апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Згідно з ч. 1-3 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З апеляційної скарги вбачається, рішення у справі ухвалено Київським окружним адміністративним судом 13.10.2025.

Апеляційну скаргу подано через систему "Електронний суд" 20.01.2026, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою подане клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання зазначено, що апелянтом пропущений строк на апеляційне оскарження у зв`язку із наявністю поважних причин, а саме: неналежним виконанням попереднім директором товариства своїх обов`язків, а також не інформування останнім нового директора щодо наявності судового рішення у даній справі. Факт зміни керівництва товариства та власника товариства, на переконання заявника, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Також, заявник просив врахувати обставини, які є наслідками військової агресії та перешкоджали товариству реалізувати своє право своєчасно звернутись до апеляційного суду зі скаргою в межах визначеного строку, зокрема складною безпековою ситуацією в м. Києві та систематичні тривалі відключення електроенергії.

Наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження представник товариства просить визнати поважними та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати право на апеляційний перегляд справи, гарантоване статтею 13 цього Кодексу та статтею 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поряд із цим процесуальним законом, зокрема й частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне подання апеляційної скарги стає неможливим або утрудненим.

В той же час, правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права необхідно досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №520/109/20).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту

Апеляційний перегляд справи належить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства. Право на апеляційний перегляд справи гарантується, однак його реалізація повинна відбуватись з дотриманням встановлених процесуальним законом вимог, зокрема, в межах визначеного строку апеляційного оскарження.

Це право повинно реалізовуватись зацікавленими особами добросовісно, без зайвих зволікань, а строк апеляційного оскарження може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюються існуванням об`єктивних обставин, підтверджених доказами.

На підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні, заявником надано, зокрема: акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія "Сталь-сервіс" від 07.10.2025 та накази № 1-к/тр та № 2-к/тр від 07.10.2025, які засвідчують факт зміни директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Також скаржником надано службову записку щодо неналежного виконання попереднім директором службових обов`язків від 02.01.2026.

Суд критично ставиться до вказаних доводів скаржника з огляду на таке.

Відповідно до наказу №1-к/тр від 07.10.2025 ОСОБА_3 склав повноваження директора товариства.

Наступного дня, ОСОБА_4 приступив до виконання обов`язків директора товариства.

В той же час оскаржуване рішення було ухвалене 13.10.2025, тобто вже після зміни директора ТОВ, яке є відповідачем у даній справі.

Разом з тим, зі змісту наявної в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" довідки від 28.10.2025 вбачається, що оскаржуване рішення було доставлено до електронного кабінету товариства 14.10.25 о 05:25, тобто після початку виконання ОСОБА_2 обов`язків директора товариства.

Доказів на підтвердження наявності обставин, які б переконливо свідчили про реальну неможливість звернення товариства до суду апеляційної інстанції зі скаргою на рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України, та які б були у прямому причинному зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, надано не було.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може вважатись достатньою підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

За таких обставин, суд визнає неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 298, 321, 325, 328 КАС України

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сталь-сервіс" про стягнення податкового боргу залишити без руху.

Встановити строк і спосіб для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з додаванням доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску зазначеного строку або з заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя О.В. Говорун