Справа № 420/23495/25
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради третя особа Міністерство розвитку громад та територій України про визнання протиправними дії та скасування рішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16.07.2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимира Дмитрівна, третя особа Міністерство розвитку громад та територій України, в якому позивач просить суд:

1. Визнати неправомірними дії державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимири Дмитрівни пов`язані з внесенням змін до державного реєстру щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01 розташованого: Одеська область, м. Одеса, Аркадія пляж, будинок 3/1.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимири Дмитрівни № 79651861 від 27.06.2025р. щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01 розташованого: Одеська область, м. Одеса, Аркадія пляж, будинок 3/1.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що на розгляді Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 522/12967/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд за ново виявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі Міністерства інфраструктури України (було реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства розвитку громад та територій України), Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2019 року. 18 вересня 2025 року під час підготовки цивільної справи № 522/12967/16-ц до розгляду позивачу стало відомо, що Міністерство розвитку громад та територій України 09 червня 2025 року звернулось із заявою №67352705 до Юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомості, обсяг прав на який є предметом спору у вищезазначеній судовій справі та в справі Приморського районного суду м. Одеси № 522/4403/16ц і частина якого перебуває у власності ОСОБА_1 . З інформаційної довідки № 433496349 від 30.06.2025р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що 27.06.2025р., відповідач прийняв Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 79651861 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 50768685, виданий 24.12.2015р., видавник: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області; постанова суду, серія та номер: 522/12967/16-ц провадження 61-14275св23, виданий 28.02.2024, видавник: Верховний Суд України; постанова суду, серія та номер: 522/12967/16-ц, 22- ц/813/3441/20, виданий 11.11.2020, видавник: Одеський апеляційний суд. Відповідачу не було надано всі документи, необхідні для здійснення реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, а серед наданих не було судових рішень що стосуються питань визнання права власності, то у відповідача не було підстав для здійснення реєстрації прав та виник обов`язок відмовити у здійсненні такої реєстрації. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора № 79651861 від 27.06.2025р. не відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав, оскільки при його прийнятті не було враховано факт судового оскарження Свідоцтва про право власності серія та номер 50768685 від 24.12.2015р., а також висновки суду про те, що склад та розмір нерухомого майна - будівлі пасажирського павільйону №3/1, площею 145 кв. м., та площадки пасажирського павільйону площею 1070 кв.м., загальною площею 1215 кв.м. визначений та зафіксований у фальсифікованому технічному паспорті і включає частину нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 21.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

08 серпня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив (Вхід. №81395/25) де зазначено, що 09.06.2025 року до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради представником Міністерства розвитку громад та територій України код: 37472062, ОСОБА_3 було подано заяву за №67352705 щодо набуття права власності на будівлю пасажирського павільйону, що розташований за адресою м. Одеса, «Аркадія» пляж, будинок 3/1 з реєстраційним номером 01 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 року по справі 522/12967/16-ц, провадження 522/12967/16-ц та постанови Верховного суду України від 28.02.2024 року по справі 522/12967/16-ц, провадження 61-14275св23. Відповідно до вимог п.п.1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» № 1666-VIII від 06.10.2016 р., державним реєстратором було використано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, щодо поданих до заяви судових рішень. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Всі реєстраційні дії, рішення та записи, які здійснюються чи приймаються державним реєстратором, по суті носять технічний характер, направлений на виконання встановленого Законом та іншими нормативно-правовими актами порядку здійснення такої державної реєстрації, проте, не носять самостійного правовстановлюючого характеру та здійснюються на підставі саме наданих державному реєстратору відповідних правовстановлюючих документів. Відповідно до статті 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. На момент проведення державної реєстрації права власності за Міністерством розвитку громад та територій України подані заявником судові рішення не скасовані, дія цих рішень не зупинена та судові рішення набрали законної сили, відповідно відповідачем не порушено жодних вимог Закону.

09.12.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання (вх.№ЕС/129912/25) про заміну первинного відповідача - державного реєстратора Шерстюк Володимири Дмитрівни належним відповідачем Юридичним департаментом Одеської міської ради Одеської області.

Ухвалою суду 12 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та замінено первинного відповідача - державного реєстратора Шерстюк Володимири Дмитрівни належним відповідачем Юридичним департаментом Одеської міської ради. Розгляд справи 420/23495/25 розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.

28 грудня 2025 року до суду від представника відповідача - Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238КАС України (Вхід. ЕС/137265/25), де зазначено, що Юридичний департамент Одеської міської ради вважає, що провадження у справі № 420/23495/25 має бути закрито, так як даний спір за своїм характером є приватноправовим, а отже, не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує наявність у третьої особи права власності на спірне майно, а тому звернувся до суду для скасування рішення державного реєстратора, яким таке право поновлено. Спірними у даній справі позивач вважає не дії державного реєстратора, а законність набуття третьою особою права власності на відповідне майно, що свідчить про очевидний приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Представник позивача у поданій до суду відповіді на відзив (Вхід. №ЕС/275/26 від 01.01.2026 року, зазначив, що предметом позовних вимог у цій справі є визнання неправомірними дій та скасування рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимири Дмитрівни № 79651861 від 27.06.2025р. щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01 розташованого: Одеська область, м. Одеса, Аркадія пляж, будинок 3/1. Відповідач, приймаючи вказане рішення, порушив вимоги Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Оскаржувані реєстраційні дії були вчинені за заявою третьої особи, при цьому втручання в права позивача було здійснено державним реєстратором шляхом прийняття оскаржуваного рішення без дотримання встановленої законом процедури. Предметом доказування в цій справі є обставини, що підтверджують законність чи незаконність прийнятого відповідачем рішення, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень та повинне прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом. Спір у цій справі не має ознак приватноправового оскільки виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер. Крім того відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, рішення/дії якого оскаржується у зв`язку з порушенням вимог законодавства. Таким чином, клопотання відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Розглядаючи заяву про наявність підстав для закриття провадження у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В ч. 1 ст. 4 КАС України, визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п.1); публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.".

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником щодо оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Застосовуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав не мав публічно-правових відносин з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувалися реєстрації прав Міністерство розвитку громад та територій України, а не позивача.

При цьому зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав ОСОБА_1 у сфері саме публічно-правових відносинах, оскільки подання цього позову спрямоване на поновлення порушеного, на думку позивача, майнового права власності щодо спірного об`єкту нерухомого майна.

Так в позовній заяві зазначено, що позивач вважає, що рішення державного реєстратора № 79651861 від 27.06.2025р. не відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав, оскільки його прийнятті не було враховано факт судового оскарження Свідоцтва про право власності серія та номер 50768685 від 24.12.2015р., а також висновки суду про те, що склад та розмір нерухомого майна - будівлі пасажирського павільйону №3/1, площею 145 кв. м., та площадки пасажирського павільйону площею 1070 кв.м., загальною площею 1215 кв.м. визначений та зафіксований у фальсифікованому технічному паспорті і включає частину нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

З дослідженої судом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.06.2025 (довідка №433496349), на підставі: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 79651861 від 27.06.2025, згідно свідоцтва про право власності, серія та номер: 50768685, виданого 24.12.2015, видавник: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області; постанови суду, серія та номер: 522/12967/16-ц провадження 61-14275св23, виданого 28.02.2024, видавник: Верховний Суд України; постанова суду, серія та номер: 522/12967/16-ц, 22-ц/813/3441/20, виданого 11.11.2020, видавник: Одеський апеляційний суд та відповідно до відомостей про реєстрацію до поновлення/перенесення: з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису: 7974508, від 12.11.2014 внесено запис про реєстрацію права власності на будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, «Аркадія» пляж 3/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01); власник: Орган державної влади, Держава Україна в особі Міністерства інфраструктури України, (а.с.6-8).

Встановлені судом фактичні обставини справи вказують на те, що у цій справі безпосередньо між позивачем та відповідачем правовідносини, які були б засновані на владно-управлінському підпорядкуванні, не виникли, а право звернення до суду та порушення своїх прав позивач пов`язує з порушенням його саме майнового права і не пов`язує із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивача з правомірністю реєстрації за Органом державної влади, Держава Україна в особі Міністерства інфраструктури України права власності на будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, «Аркадія» пляж 3/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01), що і стало підставою для оскарження реєстрації прав на зазначені земельні ділянки.

Тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття Органом державної влади, Держава Україна в особі Міністерства інфраструктури України права власності на будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, «Аркадія» пляж 3/1, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, цей спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 в справі №813/1009/17 зазначено, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

У вказаній в постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень вичерпали свою управлінську владну функцію, трансформувалися і насправді набули іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, то у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі і не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод. У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Приписами п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України, визначено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №420/23495/25 на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №420/23495/25 за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа Міністерство розвитку громад та територій України про визнання неправомірними дії державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимири Дмитрівни пов`язані з внесенням змін до державного реєстру щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01 розташованого: АДРЕСА_1 та про скасування рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Шерстюк Володимири Дмитрівни № 79651861 від 27.06.2025 р. щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01 розташованого: Одеська область, м. Одеса, Аркадія пляж, будинок 3/1.

Роз`яснити позивачам, що заявлені позовні вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала, постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя О.А. Вовченко

.