Справа № 640/20355/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі Масловській К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у м. Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу і податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» (далі - позивач, ТОВ «Столичний млин») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.10.2019 №2 та №2.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 адміністративний позов ТОВ «Столичний млин» задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.10.2019 №2, яким ТОВ «Столичний млин» донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5479485,00 грн, у тому числі за основним платежем - 3652990,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 1826495,00 грн;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.10.2019 №2, яким ТОВ «Столичний млин» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 186675,00 грн.

У квітні 2025 року ТОВ «Столичний млин» звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просило прийняти додаткове судове рішення, яким стягнути витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції на загальну суму 316 590,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в м. Києві.

Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 заяву задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат є явно завищеним та не відповідає принципу розумності, а також реальності і співмірності з огляду незначну її складність, відсутність виключної правової проблеми, існування усталеної судової практики у подібних правовідносинах, участь адвоката у судових засіданнях у режимі відеоконференції, а також ненадання доказів витрачання значної кількості часу за подання клопотань до судів.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом було залишено поза увагою ненадання позивачем доказів оплати наданих адвокатом послуг, незначну складність справи та відсутність виключної правової проблеми, а також очевидну неспівмірність заявлених до присудження витрат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву на неї.

Крім того, не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його в частині фактичної відмови у стягненні суми витрат на правничу допомогу та прийняти нове в цій частині, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно вказав на незначний характер цієї справи, оскільки вона є надзвичайно важливою для позивача з огляду на суму податкових повідомлень-рішень, а її розгляд здійснювався у порядку загального позовного, а не спрощеного провадження. Наголошує, що документи і докази подавалися до суду безвідносно до існування у провадженні суду справи про визнання протиправним і скасування наказу, а тому посилання суду на усталену судову практику з цих питань як на підставу для зменшення розміру належної до присудження правничої допомоги є безпідставним. Стверджує про необґрунтованість висновків суду про недоведення понесення витрат на подання клопотань, оскільки адвокатом витрачався час як на їх підготовку, так і безпосереднє подання до канцелярії суду. Окремо звертає увагу, що всупереч усталеної позиції Верховного Суду суд першої інстанції самостійно надавав оцінку співмірності заявленої до відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу за відсутності відповідних заперечень ГУ ДПС у м. Києві.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2025 відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву не неї.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві, мотиви якого аналогічні доводам апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції в частині оскаржуваних вимог - без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2025 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.08.2025.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» задоволено частково, додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №640/20355/19 скасовано і ухвалити нове, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Межигірська, 81) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.

Постановою Верховного Суду від 29.12.2025 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» задоволено частково - постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 у справі № 640/20355/19 скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що, ухвалюючи додаткове судове рішення щодо відшкодування товариству витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, співмірною та розумною сумою, що підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, буде 40 000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд у своїх рішеннях не зазначив відповідних критеріїв реальності, розумності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу, якими він керувався при формуванні такої позиції, у взаємозв`язку із залученими позивачем до матеріалів справи доказами, у тому числі договором про надання юридичних послуг, спеціальними умовами до нього, актів здачі-прийняття робіт/послуг, й, як наслідок, не навів мотивів щодо належності визначених у цих документах послуг до видів правової допомоги, їх відношення та практичного значення для розгляду саме цієї справи з огляду на її складність, вплив на репутацію сторони, доцільності обсягу наданих юридичних послуг та витраченого адвокатами часу, у тому числі в контексті включення до такого виду правничої допомоги як підготовка позовної заяви чи апеляційної скарги ряду інших супутніх послуг, зокрема таких як вивчення судової практики, формування правової позиції, збору і ознайомлення з документами, підготовки їх копій.

При цьому апеляційним судом не мотивовано суми витрат, які вирішено стягнути на правничу допомогу та не наведено обґрунтованих мотивів, з яких міркувань він виходив, присуджуючи до відшкодування позивачу витрати на послуги з правової допомоги у розмірі 40 000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Не відображеними судом апеляційної інстанції залишилися й обставини дійсної участі адвокатів у судових засіданнях, підготовці процесуальних та інших документів, їх кількості, а також співрозмірності вартості наданих ними адвокатських послуг у порівнянні з ринковими цінами на такі тощо.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що оскільки відповідач до суду першої інстанції не подавав заяви, в якій би стверджував про невідповідність обсягу заявлених витрат на правничу допомогу, то суд апеляційної інстанції без належних на те правових підстав надав оцінку обсягу витрат, який підлягає стягненню з відповідача, з посиланням на неспівмірність таких витрат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.01.2026.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник ГУ ДПС у м. Києві, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «Столичний млин», наполягав на задоволенні власної апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга позивача - частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положення ч. 3 ст. 134 КАС України закріплюють для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи свідчать та судом першої інстанції встановлено, що позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у цій справі у сумі 316 590 грн, було надано:

1) копію договору про надання правничої допомоги від 07.10.2019 №07/10/19 про надання правничої допомоги, згідно з пунктом 1.1 якого Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну послуги з правничої допомоги - захисту, надання іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта як у суді так і інших органах стосовно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн.

Відповідно до пунктів 5.1-5.4 Договору за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокатському бюро суму вартості однієї години роботи адвоката у розмірі еквівалентну 125,00 (сто двадцять п`ять) доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день складення акту наданих послуг в строк протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийняття виконаних послуг за результатами розгляду справи.

В будь-якому разі, за умови винесення позитивного рішення судом, Клієнт сплачує вартість наданих адвокатських послуг не менше 200000 (двісті тисяч) грн за кожну судову інстанцію.

За результатами надання правової допомоги у кожній судовій інстанції складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. Акт може надсилатися Клієнту Адвокатським Бюро електронною або звичайною поштою.

Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському Бюро письмові аргументовані заперечення на акт;

2) копію акта прийому-передачі правничої допомоги від 24.04.2025 №1, згідно з яким Адвокатське Бюро, в особі керуючого адвоката Євгена Симбірцева. що діє на підставі Статуту, та ТОВ «Столичний млин», в особі директора - Валерія Андріянова склали цей Акт прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 відповідно до пункту 5 Договору про надання правничої допомоги від 07 жовтня 2019 року про наступне: Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу за Договором:

- аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України договорів, угод, контрактів та ін. та здійснення аналізу актуальної судової практики з питань оскарження ППР у подібних ситуаціях щодо оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн (4 години);

- складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві щодо оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн (10 годин);

- ознайомлення з відзивом на позов відповідача та оформлення з поданням до ОАС м. Києва відповіді на відзив ГУ ДПС у м. Києві нарочно (5 годин);

- ознайомлення з матеріалами справи в ОАС м. Києва (4 години);

- складення та подання до суду клопотань до ОАС м. Києва (нарочно): про відкладення розгляду справи 20.11.2019, зупинення провадження у справі № 640/20355/19 - 20.11.2019, про долучення до матеріалів справи рішення ОАС м. Києва від 17.04.2020 у справі № 640/15970/19 (6 годин);

- оформлення та подання до Луганського окружного адміністративного суду трьох клопотань про участь у судових засіданнях у справі № 640/20355/19 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, клопотання про доступ до матеріалів електронної справи (1,5 години);

- оформлення та подання до суду пояснень у справі від 20.03.2025 (3 години);

- участь у 11 судових засіданнях у справі № 640/20355/19: 16.01.2020, 13.02.2020, 12.03.2020, 27.04.2020, 26.05.2020, 16.06.2020, 09.07.2020, 10.12.2020, 06.03.2025, 02.04.2025, 23.04.2025 (по 2,5 години в середньому у коленому у урахуванням проїзду до суду та очікування засідань) (27,5 годин);

- всього 61 година.

У пункті 2 вказаного акту зазначено, що вартість правничої допомоги згідно даного акту становить 316590,00 грн (61 година*125 доларів США (курс долара США станом на 24.04.25 - 41,52 грн).

Колегія суддів звертає увагу, що у силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже послуги, пов`язані із складанням процесуальних документів (у спірному випадку позовної заяви) охоплюються видами адвокатської діяльності, зазначеними у ст. 19 згаданого Закону.

Верховний Суд у постанові від 10.11.2022 у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21 Верховний Суд також звернув увагу на те, положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Хоча цим правом, як свідчать матеріали справи, ГУ ДПС у м. Києві не скористалося, однак з огляду на правову позицію Верховного Суду (постанова від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22) це не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що і позовна заява, і відповідь на відзив підписані від імені ТОВ «Столичний млин» його керівником, а відомостей про те, що підприємство при складанні і поданні цих документів діяло через представника, матеріали справи не містять. При цьому судова колегія зауважує й про те, що копії доданих до позовної заяви документів засвідчені керівником підприємства, а не адвокатом.

Також колегія суддів не може вважати обґрунтованими віднесення до витрат на професійну правничу допомогу аналізу первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству та пошуку актуальної судової практики, оскільки такі послуги є невід`ємною частиною такої діяльності адвоката як складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Водночас, оскільки матеріалами справи не підтверджується як складання та подання до суду першої інстанції позовної заяви та відповіді на відзив, то віднесення до витрат на професійну правничу допомогу й витрат з аналізу первинних документів й судової практики є необґрунтованим.

Окрім цього не може вважатися обґрунтованим віднесення до витрат на професійну правничу допомогу витрати з ознайомлення з матеріалами справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, оскільки відповідних доказів матеріали судової справи не містять.

Щодо витрат на складання та підготовку клопотань до Окружного адміністративного суду міста Києва та Луганського окружного адміністративного суду, то колегія суддів зазначає, що підготовка і подання таких клопотань до Окружного адміністративного суду міста Києва не потребували значної кількості часу 6 годин, а включення до цього часу витрат на прибуття до суду з метою їх особистого подання до канцелярії не свідчить про неминучість таких витрат, оскільки представник не був позбавлений права направити їх засобами поштового зв`язку. Щодо подання клопотань до Луганського окружного адміністративного суду про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції та про доступ до матеріалів справи судова колегія зазначає, що обрання форми участі адвоката у судовому процесі є його правом, а відтак витрати на підготовку таких клопотань також не належать до неминучих як і витрати з підготовки клопотання про доступ до матеріалів електронної справи, які є формою реалізації адвокатом способу ознайомлення з матеріалами справи.

З приводу витрат з оформлення та подання до суду пояснень у справі від 20.03.2025 колегія суддів зазначає, що це є правом, а не обов`язком учасника справи, а доказів, що вони подані на виконання вимог суду першої інстанції, матеріали справи не містять.

Стосовно участі представника позивача в 11 судових засіданнях колегія суддів зазначає, що судові засідання 27.04.2020, 26.05.2020, 16.06.2020, 10.12.2020 судові засідання не відбувалися, у судовому засіданні 09.07.2020 брала участь адвокат Кучеренко Н.В., тривалість судових засідань 16.01.2020, 13.02.2020, 12.03.2020 в середньому складала 1,5 години з урахуванням прибуття до суду, а тривалість судових засідань 06.03.2025, 02.04.2025 та 23.04.2025 складала 1, 1 та 2 години відповідно без урахування прибуття до суду, оскільки судові засідання відбувалися у режимі відеоконференції.

З урахуванням наведеного, перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат, колегія суддів, не вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до присудження витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне зазначити, що у межах встановлених вище обставин документально підтвердженими і неминучими є витрати, пов`язані з участю адвоката у судових засіданнях загальною тривалістю 8,5 годин, що еквівалентно 44 115 грн (125 доларів США х 41,52 грн (курс станом на день підписання акта 24.04.2025) х 8,5 годин).

Щодо аргументів апеляційної скарги відповідача про те, що відсутність доказів оплати витрат на професійну правничу допомогу унеможливлює їх присудження на користь позивача колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 у справі № 757/24445/21-ц зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. До того ж, як було встановлено вище, оплата за Договором мала здійснюватися протягом 10 робочих днів після підписання акта, а тому, враховуючи, що акт підписаний 24.04.2025, при поданні заяви 24.04.2025 у позивача об`єктивно не могло бути у розпорядженні доказів його оплати.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, стягуючи за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Столичний млин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн, не надав належної оцінки їх обґрунтованості і неминучості, а тому прийшов до помилкового висновку з огляду на фактичні обставини справи про наявність правових підстав для присудження таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у згаданому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не повно з`ясовані обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального, що стали підставою для неправильного вирішення питання щодо розміру належних до присудження судових витрат.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» - задовольнити частково.

Додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - змінити у мотивувальній частині та викласти абзац другий його резолютивної частини у такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Межигірська, 81) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 44 115 (сорок чотири тисячі сто п`ятнадцять) 00 копійок.».

В іншій частині додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев

Повне судове рішення виготовлено 27 січня 2026 року.