Справа № 640/5940/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Чернявська Т.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Справа № 640/5940/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «НТД Груп»

до Житомирської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідністю «НТД Груп» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Житомирської митниці (далі - Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови Житомирської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000229.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість товарів за ціною договору (контракту) була підтверджена наданими ним до митниці документами.

Також за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці судом стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідністю «НТД Груп» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що спірне рішення про коригування митної вартості товару прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим.

Апелянт зазначив, що заявлена декларантом позивача митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів (посуду столового, скляного); а митна вартість товару (в т.ч. транспортні витрати як складова митної вартості) не була підтверджена в установленому Митним кодексом України порядку. Наполягає на наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Також Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги заперечення щодо стягнення судових витрат, які, на переконання Житомирської митниці, є необґрунтовано завищеними, оскільки не відповідають складності справи, ціни позову, обсягам робіт.

Апелянт стверджує, що у зв`язку з наведеним у Позивача були витребувані додаткові документи, які він не зміг подати в повному обсязі, а тому, на його переконання, митний орган мав право відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та визначити її самостійно.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 та 4.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про безпідставність доводів апеляційної скарги та правильність висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,

Товариство з обмеженою відповідальністю «НТД Груп» (ідентифікаційний код 41055999, місцезнаходження: вул. Академіка Заболотного, буд. 150-А, м. Київ, 03143) зареєстровано юридичною особою та здійснює господарську діяльність зокрема з виробництва й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних (основний) та з оптової торгівлі фарфором, скляним посудом і засобами для чищення, що підтверджується відповіддю від 29 січня 2025 року № 1075738 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між SAHM TRADING CZ s.r.o (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідністю «НТД Груп» (Покупець) укладений контракт від 8 серпня 2018 року № 08.08.18, за яким Продавець зобов`язався поставляти скляний посуд в асортименті у власність Покупцю, а Покупець зобов`язався приймати цей товар та сплатити ціну на умовах зазначеного контракту (арк. спр. 20-29).

На виконання означеного контракту між покупцем і продавцем складена специфікація до контракту від 22 листопада 2021 року № 59 щодо поставки визначеного сторонами асортименту та кількості товару за обумовленою сторонами ціною в розмірі 20152,32 EUR.

Згідно з специфікацією до контракту від 22 листопада 2021 року № 59 сторони визначили: умови доставки: FCA - склад Продавця Zalsi, Chocen, Czech Republic, Чехія (пункт 3); умови оплати: оплата 100 % від вартості товару протягом 60 днів після відвантаження товару Продавцем (пункт 4); упаковка товару: товар постачається в картонній упаковці на дерев`яних піддонах, упаковка включена до вартості товару та не підлягає поверненню Продавцю (пункт 5); ціни є фіксованими та не підлягають зміні (пункт 6); оплата проводиться в EUR на розрахунковий рахунок Продавця згідно з виставленим Продавцем рахунком (пункт 7) (арк. спр. 30-31).

На виконання специфікації до контракту від 22 листопада 2021 року № 59 Продавцем складені інвойси від 30 листопада 2021 року № на 13215,90 EUR, від 30 листопада 2021 року № на 5629,92 EUR, від 30 листопада 2021 року № на 1306,50 EUR, що в загальному розмірі становить 20152,32 EUR (арк. спр. 32-37).

8 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідністю «НТД Груп» (Замовник) та Приватним підприємством «Орел Компані» (Експедитор) укладений договір № 03/2020 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним, морським, залізничним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні, який регулює відносини сторін, пов`язані з перевезенням експортно-імпортних та транзитних вантажів, перевезень вантажів по території України та іншим країнам (арк. спр. 38-42).

Відповідно до підпунктів 1.2, 1.3 пункту 1 відповідно до умов цього договору, Експедитор зобов`язується за плату і за рахунок Замовника організувати виконання транспортних, транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із перевезенням вантажів автомобільним, морським, залізничним та/або авіаційним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні. Виконуючи умови цього договору Експедитор може виступати перед третіми особами, діє в інтересах і за рахунок Замовника та укладає договори, пов`язані з перевезенням вантажів клієнтів Замовника.

Згідно з заявкою від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020, укладеною між позивачем та Приватним підприємством «Орел Компані», скляний посуд у картонних коробах повинен перевозитись за маршрутом 56501 Chocen CZ - 73562 Cesky Tesin-Mosty, Чехія (склад Продавця) - Баранівка, Житомирська область автомобілем марки Renault НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 (арк. спр. 43).

В свою чергу Приватне підприємство «Орел Компані» уклало із Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньтрансбудсервіс» договір від 26 листопада 2021 року № П-26.11 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні (арк. спр. 44-48).

30 листопада 2021 року SAHM TRADING CZ s.r.o відвантажило товар, за яким одержувачем вантажу було Товариство з обмеженою відповідальністю «НТД Груп», а перевізником Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтрансбудсервіс», що підтверджується такими документами: пакувальним листом від 30 листопада 2021 року; сертифікатом на товар форми EUR.1 ОР 3309745; міжнародною товарно-транспортною накладною CMR серія А № 760598 (арк. спр. 49, 50-51, 52).

Крім того, SAHM TRADING CZ s.r.o надало копію експортної митної декларації № 21CZ5900002IEJ3XX4 (арк. спр. 53-55).

Як свідчать надані відповідачем 23 травня 2025 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» документи:

з метою митного оформлення товару, отриманого позивачем від SAHM TRADING CZ s.r.o, подана вантажна митна декларація № UA 101090/2021/006839, в якій зазначені товари: № 1 «Посуд столовий, для пиття з безбарвного, не зміцненого скла, механічного виготовлення, недекорований», код згідно із УКТЗЕД - , вартість - 437598,58 грн, вага нетто - 9387,00 кг, всього 16974 шт.; № 2 «Посуд столовий на ніжці, для пиття із безбарвного скла, не декорований, механічно виготовлений», код згідно із УКТЗЕД - , вартість - 179732,51 грн, вага нетто - 1795,00 кг, всього 6606 шт.; № 3 «Посуд столовий, з безбарвного, не зміцненого скла, механічного виготовлення, недекорований», код згідно із УКТЗЕД - , вартість - 41903,35 грн, вага нетто - 482,00 кг, всього 2010 шт.;

у вантажній митній декларації № UA 101090/2021/006839 та декларації митної вартості від 8 грудня 2021 року митна вартість товарів заявлена за основним (першим) методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

митна вартість товару № 1 «Посуд столовий, для пиття з безбарвного, не зміцненого скла, механічного виготовлення, недекорований», код згідно із УКТЗЕД - , становить в іноземній валюті 14241,18 EUR, в національній валюті - 437598,58 грн, та складається з ціни товару в іноземній валюті - 13215,9000 EUR, в національній валюті - 406094,2104 грн, та витрат, понесених покупцем на транспортування до UA Пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке», в сумі 31504,3714 грн, митна вартість товару № 1 становить - 1,51 EUR/кг (14241,18 EUR : 9387 кг = 1,51 EUR/кг) та 0,83 EUR/шт. (14241,18 EUR : 16974 шт. = 0,83 EUR/шт.);

митна вартість товару № 2 «Посуд столовий на ніжці, для пиття із безбарвного скла, не декорований, механічно виготовлений», код згідно із УКТЗЕД - , становить в іноземній валюті 5849,20 EUR, в національній валюті - 179732,51 грн, та складається з ціни товару в іноземній валюті - 5629,9200 EUR, в національній валюті - 172994,4928 грн, та витрат, понесених покупцем на транспортування до UA Пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке», в сумі 6738,0163 грн, митна вартість товару № 2 становить - 3,25 EUR/кг (5849,20 EUR : 1795 кг = 3,25 EUR/кг) та 0,88 EUR/шт. (5849,20 EUR : 6606 шт. = 0,88 EUR/шт.);

митна вартість товару № 3 «Посуд столовий, з безбарвного, не зміцненого скла, механічного виготовлення, недекорований», код згідно із УКТЗЕД - , становить в іноземній валюті 1363,70 EUR, в національній валюті - 41903,35 грн, та складається з ціни товару в іноземній валюті 1306,5000 EUR, в національній валюті - 40145,7401 грн, та витрат, понесених покупцем на транспортування до UA Пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке», в сумі 1757,6123 грн, митна вартість товару № 3 становить - 2,82 EUR/кг (1363,70 EUR : 482,00 кг = 2,82 EUR/кг) та 0,67 EUR/шт. (1363,70 EUR : 2010 шт. = 0,67 EUR/шт.);

для підтвердження заявленої митної вартості разом з вантажною митною декларацією надано такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 8 серпня 2018 року № 08.08.18; специфікація від 22 листопада 2021 року № 59; пакувальний лист від 30 листопада 2021 року № б/н; рахунок-фактура (інвойс) від 30 листопада 2021 року № ; автотранспортна накладна від 30 листопада 2021 року CMR № 760598; довідка з транспортно-експедиторських витрат від 6 грудня 2021 року № 06-12/02.

У довідці з транспортно-експедиторських витрат від 6 грудня 2021 року № 06-12/02, виданій Приватним підприємством «Орел Компані», зазначено, що сума транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу (скляний посуд) за маршрутом: Chocen, Zalsi, Чехія - п/п Ужгород складає 40000,00 грн. Страхування вантажу не проводилось. Перевезення вантажу здійснювалось автомобілем Renault НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно з CMR (арк. спр. 60).

Згідно з переліком митних формальностей за вантажною митною декларацією № UA 101090/2021/006839, що наданий відповідачем 23 травня 2025 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», при прийнятті вантажної митної декларації автоматизованою системою управління ризиками згенеровано митні формальності, зокрема:

- за кодом 105-2 щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів, з інформацією: «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару»;

- за кодом 106-2 щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, з інформацією: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.».

Електронним повідомленням від митниці від 8 грудня 2021 року № 335452 (арк. спр. 58-59) декларанту повідомлено, що:

митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару № 1 з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару № 1 є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Додатково повідомлено про те, що подана до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 видана Приватним підприємством «Орел Компані», тоді як у автотранспортній накладній (CMR) від 30 листопада 2021 року № 760598 зазначено, що до перевезення вантаж прийняло Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтрансбудсервіс», що означає, що перевезення товару здійснювала саме ця особа. До митного оформлення не надано документ, який би свідчив про те, що організацією перевезення оцінюваного товару займалось Приватне підприємство «Орел Компані». А тому довідка про транспортні витрати Приватним підприємством «Орел Компані» не може бути використана як належний доказ фактичних витрат на транспортування, що понесені покупцем. Крім того довідка про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 не містить відомостей про вагу товару, що транспортувався, реквізити автотранспортної накладної та будь-яких інших відомостей, які б свідчили про те, що він стосується доставки товару саме одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «НТД Груп». Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару та пов`язані із цим витрати імпортера на транспортно-експедиційні послуги не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості. Зазначені обставини викликають сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару № 1;

відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару № 1, а саме: за наявності - платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару № 1, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

відповідно до частини четвертої статті 53 Митного кодексу України необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару № 1, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

На електронне повідомлення від митниці від 8 грудня 2021 року № 335452 декларантом додатково надано: договір від 8 січня 2020 року № 03/2020 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним, морським, залізничним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні із Приватним підприємством «Орел Компані»; договір від 26 листопада 2021 року № П-26.11 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні; заявку від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020; експортну митну декларацію № 21CZ5900002IEJ3XX4; комерційний прайс-лист від 22 листопада 2021 року без номеру; прибуткові накладні від 12 лютого 2020 року № 71, від 22 січня 2021 року № 22, від 08 червня 2021 року № 492, від 8 жовтня 2021 року № 887; висновок Житомирської торгово-промислової палати від 8 грудня 2021 року № В-3858; специфікації від 1 червня 2021 року № 51, від 23 червня 2021 року № 52, 12 липня 2021 року № 53; платіжні доручення SWIFT від 28 жовтня 2021 року на 28828,33 EUR, від 17 листопада 2021 року на 15000,00 EUR (арк. спр. 58-59, 61-80).

Згідно з експертним висновком Житомирської торгово-промислової палати від 8 грудня 2021 року № В-3858 ринкова вартість посуду, що надійшов на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НТД Груп», без ПДВ станом на 8 грудня 2021 року становить 619234,44 грн або 20152,32 EUR (за курсом Національного Банку України 30,7277 EUR) (арк. спр. 66-72).

Електронним повідомленням від митниці від 9 грудня 2021 року № 335651 (надано відповідачем 23 травня 2025 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд») декларанту повідомлено, що митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених частиною третьою статті 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару: Товар № 1 митна декларація № UA209140/2021/2658 від 15 січня 2021 року - «посуд столовий, скляний, для пиття. Посуд скляний (звичайне скло) механічного виготовлення, без оздоблення», країна виробництва Чехія CZ, умови поставки FCA, складає - 1,02 EUR за одиницю, з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

9 грудня 2021 року Житомирською митницею прийнято рішення № UA101090/2021/000017/2 про коригування митної вартості товарів, яким вартість товару № 1 «Посуд столовий, для пиття з безбарвного, не зміцненого скла, механічного виготовлення, недекорований» за митною декларацією № UA101090/2021/006839 збільшена та визначена у розмірі 1,02 EUR за одиницю. Загальна сума митної вартості товару № 1, визначена митним органом, становить 17313,48 EUR (1,0200 EUR х 16974 шт. = 17313,48 EUR) (арк. спр. 81, 87).

Також у рішенні Житомирської митниці від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2 про коригування митної вартості товарів зазначено, що:

- митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару № 1 з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару № 1 є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Додатково повідомлено про те, що відповідно до додатково поданих специфікацій від 1 червня 2021 року № 51, від 23 червня 2021 року № 52, від 12 липня 2021 року № 53 та контракту від 8 серпня 2018 року № 08.08.18 покупець зобов`язаний здійснити 100 % оплату за товар у термін 60-ти днів після відвантаження товару продавцем. Таким чином, за цими документами поставки ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, що були оформлені для вільного обігу на митній території України за митними деклараціями від 17 червня 2021 року № UA100660/2021/041771, від 5 липня 2021 року № UA101100/2021/000046, від 22 липня 2021 року № UA101100/2021/000291, повинні бути оплачені. Разом з тим, декларантом додатково подано документи про оплату товарів за вищевказаними попередніми поставками - SWIFT від 28 жовтня 2021 року № LV064169/211028, за яким оплачено лише 28828,33 EUR, при цьому 100 % оплати становить 53828,33 EUR, та SWIFT від 17 листопада 2021 року № LV065391/211117, за яким оплачено лише 15000,00 EUR, при цьому 100 % оплати становить 26078,34 EUR. Таким чином, оплата за попередні поставки проведена не в повному обсязі;

- подана до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 видана Приватним підприємством «Орел Компані», тоді як у автотранспортній накладній (CMR) від 30 листопада 2021 року № 760598 зазначено, що до перевезення вантаж прийняло Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтрансбудсервіс», що означає, що перевезення товару здійснювала саме ця особа. Додатково надано договір про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів від 8 січня 2020 року № 03/2020 та договір про надання транспортно- експедиторських послуг по організації перевезення вантажів від 26 листопада 2021 року № П-26.11, які свідчать про те, що організацією перевезення оцінюваного товару займалось Приватне підприємство «Орел Компані»;

- додатково надано заявку від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020, в якій зазначена інформація, що не відповідає інформації, вказаній в митній декларації та CMR від 30 листопада 2021 року № 760598, а саме: реєстраційний номер причепу, кількість місць. Також, у заявці зазначено суму фрахту 83887,00 грн, за маршрутом 56501 Chocen CZ - 73562 Celsky Tesin-Mosty, Чехія - Баранівка, Житомирська область, а в довідці про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 вказана сума транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу лише за маршрутом 56501 Chocen, Zalsi, Чехія - п/п Ужгород в сумі 40000,00 грн. А тому довідка про транспортні витрати Приватного підприємства «Орел Компані» не може бути використана як належний доказ фактичних витрат на транспортування, що понесені покупцем. Крім того довідка про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 не містить відомостей про вагу товару, що транспортувався, реквізити автотранспортної накладної, реквізити заявки на перевезення вантажу та будь-яких інших відомостей, які б свідчили про те, що він стосується доставки товару саме одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «НТД Груп». Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару та пов`язані із цим витрати імпортера на транспортно-експедиційні послуги не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості;

додатково подані прибуткові накладні від 12 лютого 2020 року № 71, від 22 січня 2021 року № 22, від 08 червня 2021 року № 492 надані не у повному обсязі, не містять відомостей про комерційні рахунки чи митні декларації, згідно яких здійснено випуск у вільний обіг товар на митній території України. Зазначені обставини викликають сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару. Відповідно до частини четвертої статті 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару № 1, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію);

методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених частиною третьою статті 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару: Товар № 1 митна декларація № UA209140/2021/2658 від 15 січня 2021 року - «посуд столовий, скляний, для пиття. Посуд скляний (звичайне скло) механічного виготовлення, без оздоблення», країна виробництва Чехія CZ, умови поставки FCA, складає - 1,02 EUR за одиницю, з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У зв`язку з наведеним Житомирською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101090/2021/000229 з причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2, дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а окрім того це, в свою чергу, може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України. Необхідно подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості товару від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2, сплатити платежі в повному розмірі (арк. спр. 82, 88).

9 грудня 2021 року з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, випуску товару у вільний обіг декларантом подано вантажну митну декларацію № UA101090/2021/007000, відповідно до якої товар задекларовано за визначеною митницею митною вартістю та сплачено всі належні митні платежі, виходячи з цієї митної вартості. В графі 44 вантажної митної декларації під кодом 1501 зазначено рішення митниці про коригування митної вартості від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2 (арк. спр. 83-84 зв.).

Листом від 31 грудня 2021 року за № 7.19-1/28-03/8.19/4439 Житомирська митниця повідомила, що за рішенням про коригування митної вартості товару від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2 при оформленні товарів у митний режим «Імпорт» (випуск для вільного обігу) сума донарахованих митних платежів складає 18915,47 грн, з яких: ввізне мито - 0,00 грн, податок на додану вартість - 18915,47 грн (арк. спр. 86).

Також листом від 31 грудня 2021 року за № 7.19-1/28-03/8.19/4439 Житомирська митниця надала копію вантажної митної декларації від 15 січня 2021 року № UA209140/2021/2658, на яку є посилання в рішенні про коригування митної вартості товару від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2 (арк. спр. 89-90).

Вважаючи протиправним вищезазначене рішення, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI (далі - Конвенція), Митним кодексом України (далі - МК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У частинах другій, третій, п`ятій статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку №631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертою, частинами п`ятою та шостою статті 54 МК України Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої та десятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту, було надано повний пакет документів, відповідно до переліку, визначеного частиною 2 статті 53 МК України.

Щодо доводів Апелянта про встановлення ним обставин, які вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих Позивачем до митного оформлення документах, колегія суддів зазначає наступне.

Так, контролюючий орган зазначає, що оплату за попередні поставки проведено декларантом не в повному обсязі, оскільки останнім подано документи про оплату товарів за попередніми поставками - SWIFT від 28.10.2021 № LV064169/211028 за яким оплачено лише 28828,33 EUR, при цьому 100% оплати становить 53828,33 EUR та SWIFT від 17.11.2021 № LV065391/211117 за яким оплачено лише 15000,00 EUR, при цьому 100% оплати становить 26078,34 EUR.

Втім, колегія суддів вважає таке посилання Апелянта необґрунтованим, оскільки фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 17 квітня 2018 року у справі № 815/329/17, від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23.

Отже, проведення Позивачем не в повному обсязі оплати за попередні поставки ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, що були оформлені для вільного обігу на митній території України, не впливає на митну вартість спірного товару.

Щодо доводів Апелянта про те, що у додатково наданій заявці від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020 зазначена інформація, що не відповідає інформації, вказаній в митній декларації та CMR від 30 листопада 2021 року № 760598, а саме: реєстраційний номер причепу, кількість місць, суми фрахту, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно, у заявці від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020 зазначена інформація щодо реєстраційного номеру причепу та кількості місць, яка не відповідає інформації, вказаній в митній декларації та CMR від 30 листопада 2021 року № 760598. Зокрема, у вантажній митній декларації № UA 101090/2021/006839 та автотранспортній накладній (CMR) від 30 листопада 2021 року № 760598 вказано, що перевезення здійснювалось транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , а у заявці від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу зазначено, що перевезення буде здійснено автомобілем марки Renault НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 . Водночас, вказане дозволяє прийти до висновку про те, що в заявці допущено технічну помилку в останній літері реєстраційного номеру причіпу. Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначена помилка не впливає на розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Щодо зазначення різної кількості місць у заявці від 26 листопада 2021 року № 246 на перевезення вантажу згідно з договором від 8 січня 2020 року № 03/2020 та автотранспортній накладній (CMR) від 30 листопада 2021 року № 760598, суд визнає слушним твердження позивача про те, що на дату 26 листопада 2021 року, коли позивач і експедитор формували заявку на перевезення вантажу, позивач розраховував кількість вантажу в палетах, виходячи із даних специфікації від 22 листопада 2021 року № 59 і тому було зазначено 33 європіддони до 21500 кг. Проте, під час фактичного навантаження товару і складання перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньтрансбудсервіс» міжнародної товарно-транспортної накладної CMR серія А №760598 було сформовано 40 палет вагою 25590,00 кг, що повністю відповідає пакувальному листу.

Оскільки Апелянт не зазначає доводів щодо розходження по кількості або асортименту товару, виявлена ним різна кількість місць в документах не призвела і не могла призвести до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, не відноситься до помилок в митній декларації і жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, формування вантажовідправником товару для перевезення в палетах повністю залежить від особливостей товару, специфіки його перевезення і має на меті збереження товару під час навантаження-розвантаження, перевезення і зберігання, а тому цілком допустима наявність розбіжностей від запланованої кількості палет від їх фактичної кількості.

Щодо зазначення у заявці суми фрахту 83887,00 грн, за маршрутом 56501 Chocen CZ - 73562 Celsky Tesin-Mosty, Чехія - Баранівка, Житомирська область, а в довідці про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 - суми транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу лише за маршрутом 56501 Chocen, Zalsi, Чехія - п/п Ужгород в сумі 40000,00 грн, відсутності у довідці про транспортні витрати від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 відомостей про вагу товару, що транспортувався, реквізити автотранспортної накладної, реквізити заявки на перевезення вантажу та будь-яких інших відомостей, які б свідчили про те, що він стосується доставки товару саме Позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 58 Митного кодексу України витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.

Так, судом першої інстанції встановлено та Апелянтом не оспорюється, що згідно з графою 29 «Митниця виїзду/в`їзду», в якій зазначаються згідно з Класифікатором митних органів найменування митниці і код пункту пропуску, через який вивозяться товари, у вантажній митній декларації № UA 101090/2021/006839 місцем ввезення на митну територію України оцінюваних товарів вказана Закарпатська митниця, UA305090. Отже, місцем ввезення на митну територію України оцінюваних товарів є м. Ужгород, пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке».

Експедитором - Приватним підприємством «Орел Компані», у довідці з транспортно-експедиторських витрат від 6 грудня 2021 року № 06-12/02 зазначено, що сума транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу (скляний посуд) за маршрутом: Chocen, Zalsi, Чехія - п/п Ужгород складає 40000,00 грн. Страхування вантажу не проводилось. Перевезення вантажу здійснювалось автомобілем Renault НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно з CMR.

Отже, у вказаній довідці експедитором відображені витрати на транспортно-експедиційні послуги до місця перетину митного кордону України та ввезення на митну територію України оцінюваних товарів.

Також суд апеляційної інстанції вважає суперечливими доводи Апелянта про те, що довідка про транспортні витрати ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ» не може бути використана як належний доказ фактичних витрат на транспортування, оскільки до митного оформлення не надано документ, який би свідчив про те, що організацією перевезення оцінюваного товару займалось ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ». Позаяк, безпосередньо в апеляційній скарзі митний орган зазначає, що декларантом було додатково надано договір про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів від 08.01.2020 № 03/2020 та договір про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів від 26.11.2021 № П-26.11, які свідчать про те, що організацією перевезення оцінюваного товару займалось саме ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ».

Таким чином, ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ» є експедитором і повністю підставно і в межах укладеного договору надало позивачу транспортно-експедиторські послуги, а тому саме довідка ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ» з транспортно-експедиторських витрат від 06.12.2021 року №06-12/02 є належним підтвердженням витрат позивача на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта про те, що довідка про транспортні витрати від 06.12.2021 № 06-12/02 не містить відомостей про вагу товару, що транспортувався, реквізити автотранспортної накладної, які свідчили б про те, що він стосується доставки товару саме одержувачу ТзОВ «НТД-ГРУП», втім зазначає, що довідка видана ПП «ОРЕЛ КОМПАНІ», яке, як зазначає сам Апелянт, займалось організацією перевезення оцінюваного товару, а окрім того зазначено, що перевезення здійснювалася автомобілем Renault НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що відповідає відомостям, зазначеним у CMR.

Надаючи оцінку твердженню Апелянта про те, що додатково подані прибуткові накладні від 22.01.2021 № 22, від 12.02.2020 № 71, від 08.06.20221 №492 надані не у повному обсязі, не містять відомостей про комерційні рахунки чи митні декларації, згідно яких здійснено випуск у вільний обіг товар на митній території України, колегія суддів зазначає про їх необґрунтованість, оскільки прибуткові накладні не є документами, які безпосередньо підтверджують митну вартість товарів згідно статті 53 Митного кодексу України.

Аналізуючи доводи Апелянта про те, що заявлена декларантом митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів (посуду столового, скляного), судова колегія зазначає наступне.

Так, митний орган зазначає, що в ході консультації декларанту надана інформація щодо вартості схожого товару на товар № 1 - (Товар №1 митна декларація № UA209140/2021/2658 від 15.01.21 - «Посуд столовий, скляний, для пиття. Посуд скляний(звичайне скло) механічного виготовлення, без оздоблення. Країна виробництва Чехія CZ. Умови поставки FCA» складає - 1,02 EUR за одиницю (шт) з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року).

Втім, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказана митна декларація не містить жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились Позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

При цьому, як зазначає Позивач, відповідно до митної декларації від 15 січня 2021 року № UA209140/2021/2658 на митну територію України ввезено серед іншого товар № 4 «Посуд для пиття скляний (звичайне скло) механічного виготовлення, без оздоблення склянки Quadro у кількості 5040 шт, відправник та виробник - Crystal Bohemia, а.s. Таким чином, за митною декларацією від 15 січня 2021 року № UA209140/2021/2658 на митну територію України ввезено товар з іншим найменуванням, від іншого виробника, з іншою торговою маркою, з відмінними властивостями, що Житомирською митницею не спростовано.

Згідно з висновками Верховного Суду, сформованими у постановах від 29 вересня 2020 року у справі № 520/7041/19 та від 25 травня 2021 року у справі № 520/10386/2020, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Разом з тим, не зважаючи на вказані обставини, Апелянтом здійснено коригування заявленої Позивачем митної вартості товарів за резервним методом й відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

У контексті аналізу вказаного питання та відповідних доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2018 по справі № 809/4367/15.

З викладеного вбачається, що контролюючим органом було здійснено поверхневе та необ`єктивне дослідження документів, поданих Позивачем для проходження процедур митних формальностей, без дотримання принципу належного урядування.

Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні у справі «Золотас проти Греції», про те, що стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок також викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Крім того, у рішеннях від 20 травня 2010 року та від 25 листопада 2008 року у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, в яких ЄСПЛ наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Таким чином, документами, наданими Позивачем контролюючому митному органу при здійсненні митного оформлення товару, у їх сукупності підтверджуються всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.

Отже, Апелянтом не доведено наявності тих обставин, на які він посилається та які зводяться, на його думку, до неможливості визначення митної вартості імпортованого Позивачем товару за основним методом.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 77 КАС України), що обумовлює покладення обов`язку доказування в митних спорах на контролюючий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, та правомірність прийняття свого рішення, зокрема з дотриманням процедурних вимог.

Аналізуючи доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Апелянт стверджує, що судом не були враховані його заперечення щодо стягнення судових витрат, втім, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції констатував, що Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що не може погодитися із сумою витрат у розмірі 15000,00 грн, зазначених адвокатом, вважає їх такими, що не відповідають складності справи, ціні позову, обсягу робіт; та інші обставини. Водночас, суд зазначив, що клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, Відповідачем не заявлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, у розумінні наведених положень КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо вона вважає, що не було дотримано вимоги стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 березня 2024 року у справі № 320/4840/22.

Водночас, колегія суддів відзначає, що у тексті додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду указала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тож, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2021 року між адвокатом Полєтаєвим Ігорем Олексійовичем (далі - Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідністю «НТД Груп» (далі - Клієнт) укладено договір № 1-17/12/2021 про надання правової допомоги.

Згідно з умовами цього договору (підпункт 1.1.2 підпункту 1.1 пункту 1) Адвокат приймає доручення по наданню правової допомоги щодо оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці Державної митної служби України від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000229; рішення про коригування митної вартості товарів Житомирської митниці Державної митної служби України 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2.

У підпункті 3.2 пункту 3 договору від 17 грудня 2021 року № 1-17/12/2021 про надання правової допомоги сторони визначили гонорар за підготовку документів, складання позовної заяви, подання позову до суду першої інстанції щодо оскарження за пунктом 1.1.2. цього Договору, у розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок). Умова оплати - попередня оплата впродовж 2 (двох) днів з моменту отримання рахунку від Адвоката. В разі проведення судом судових засідань, гонорар Адвоката за кожне судове засідання становитиме 2500,00 грн за кожне судове засідання. Умова оплати - попередня оплата впродовж 2 (двох) днів з моменту отримання рахунку від Адвоката. В разі якщо Адвокат прибув в судове засідання/на процесуальну дію, а судове засідання/процесуальна дія не відбулося (не з вини Адвоката) гонорар поверненню не підлягає.

Адвокат виставив Клієнту рахунок на оплату від 18 січня 2022 року № 3 на суму 15000,00 грн за правову допомогу з підготовки документів, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду першої інстанції щодо оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці Державної митної служби України від 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000229; рішення про коригування митної вартості товарів Житомирської митниці Державної митної служби України 9 грудня 2021 року № UA101090/2021/000017/2.

Відповідно до банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк» 26 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідністю «НТД Груп» згідно з рахунком на оплату від 18 січня 2022 року № 3 сплатило адвокату 15000,00 грн.

При цьому, договором від 17 грудня 2021 року № 1-17/12/2021 про надання правової допомоги передбачено сплату фіксованого розміру гонорару - 15000,00 грн.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Фіксований розмір гонорару не залежить від обсягу виконаних адвокатом робіт, а тому не потребує подання позивачем додаткових доказів витраченого адвокатом часу на надання послуг.

Отже, Позивачем подані необхідні документи на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката. При цьому, колегія суддів зазначає, що заявлений розмір витрат відповідає критерію розумності, а також в повній мірі відповідає критеріям необхідності і пропорційності до предмета спору і складності справи.

Та обставина, що Відповідач є бюджетною установою не спростовує викладених вище висновків суду, оскільки не є підставою для відмови у здійсненні розподілу судових витрат у разі прийняття рішення на користь Позивача згідно приписів КАС України.

Перевіряючи всі доводи обох сторін, апеляційний суд також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", відповідно до якої "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Житомирської митниці підлягає залишенню без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 січня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

В.В. Файдюк