Справа № 337/509/26
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/337/19/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 29.01.2026 вказаний позов прийнято до судового розгляду, у справі відкрито провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас, у позовній заяві позивачем ОСОБА_1 заявлено про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №79998497 від 15.01.2026 до розгляду справи по суті.

Заява мотивована тим, що на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення №880 від 05.09.2025, яка оскаржується позивачем в судовому порядку та яку він вважає незаконною, проводяться виконавчі дії.

Розглядаючи таку заяву суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, заява про забезпечення позову за формою та змістом має відповідати вимогам, викладеним у ст.152 КАС України.

Так, ч. 1 ст.152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.4 ст.152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд враховує, що не оформлення заяви про забезпечення позову окремим документом не є обов`язковою та беззаперечною підставою для повернення зазначеної заяви заявнику, в іншому випадку це можна розцінювати, як формальний підхід до розгляду заяви.

Водночас, в порушення вимог ч.1 ст.152 КАС України, ОСОБА_1 взагалі не обґрунтував необхідності забезпечення позову.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст.152 КАС України, до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до пп.6 п.3 ч.2 ст.4 Законом України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до адміністративного суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа в електронній формі, він повинен був сплатити 798,72 грн. судового збору з розрахунку 3328,00 грн. х 0,3 х 0,8.

Однак, при поданні даного позову позивач судовий збір сплатив у розмірі 656,60 грн., з яких 532,48 грн. - це сума судового збору за подання позовної заяви. Таким чином сума недоплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову становить 674,60 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Вказані недоліки унеможливлюють прийняття заяви про забезпечення позову до судового розгляду, у зв`язку з чим відповідно до ч.7 ст.154 КАС України суд вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову позивачу ОСОБА_1 .

При цьому суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову у визначеному процесуальним законом порядку на будь-якій стадії розгляду справи.

Керуючись статтями 151, 152-154 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №79998497 від 15.01.2026 - повернути заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя М.В. Сидорова