Справа № 320/63876/25
Суддя: Білоус А.Ю.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 січня 2026 року м.Київ № 320/63876/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Білоус А.Ю., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (в особі ВЛК), яка виразилася в тому, що:

1.1. після повернення матеріалів ВЛК щодо ОСОБА_1 з ЦВЛК для доопрацювання (повернуто 14.12.2024, передано до ІНФОРМАЦІЯ_3 23.12.2024) відповідач не усунув недоліки та не направив повторно зазначені матеріали на перевірку і затвердження до вищестоящих ВЛК у п`ятиденний строк, як того вимагає Положення №402;

1.2. процедуру військово-лікарської експертизи щодо ОСОБА_1 не завершено в розумний строк, внаслідок чого понад рік триває невизначеність щодо його статусу (не затверджено постанову про непридатність та виключення з обліку);

1.3. результати додаткового медичного огляду від 19.08.2025 не були належним чином оформлені ( ОСОБА_1 не видано жодного висновку, запис про огляд до ЕСОЗ не внесено), чим порушено встановлений порядок проведення ВЛК;

1.4. ОСОБА_1 письмові звернення та скарги від 10.03.2025, 09.06.2025, 30.06.2025, 30.08.2025 залишені без розгляду та відповіді, чим порушено моє право на звернення до органів влади і отримання відповіді по суті;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЛК) у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду:

2.1. належним чином доопрацювати матеріали ВЛК щодо ОСОБА_1 , з урахуванням зауважень ЦВЛК та фактичного стану його здоров`я;

2.2. належним чином оформити результати огляду від 19.08.2025 внести відповідні записи до ЕСОЗ, оформити консультативний висновок та/або інший передбачений документ, видати ОСОБА_1 копію;

2.3. оформити належні документи щодо результатів ВЛК свідоцтво про хворобу та видати ОСОБА_1 примірник документів за 2024 та 2025 роки (або дублікати документів, якщо вони втрачені);

2.4. направити матеріали ВЛК щодо ОСОБА_1 на перевірку та затвердження до вищестоящих ВЛК у порядку і строки, визначені Положенням №402 (зокрема, повторно подати документи до МВЛК і ЦВЛК після доопрацювання);

2.5. розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 10.03.2025, 09.06.2025, 30.06.2025, 30.08.2025 та надати письмові мотивовані відповіді по кожному з них.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5); власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 11).

Верховний Суд в ухвалі від 28.12.2021 у справі №9901/521/21 зазначив, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 ст. 5 КАС України передбачено, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

З аналізу прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач заявляє вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його вчинити певні дії, що за своєю правовою природою відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 5 КАС України.

Водночас суд зазначає на необхідності уточнення формулювання окремих позовних вимог для їх належного узгодження із заявленим способом судового захисту та визначення предмета спору.

Крім того, у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є обов`язковою вимогою пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Необхідно зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушення її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду.

Зі змісту позовної заяви та доданих матеріалів убачається, що Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України 14.12.2024 матеріали щодо позивача були повернуті для доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Саме з цього моменту позивач об`єктивно повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав у зв`язку з незавершенням процедури військово-лікарської експертизи.

Посилання позивача на подання скарг та звернень у березнісерпні 2025 року не змінює моменту початку перебігу строку звернення до суду, оскільки такі дії свідчать про реалізацію права на досудове врегулювання спору, але не впливають на обчислення процесуального строку, визначеного статтею 122 КАС України.

При цьому позивач, звертаючись до суду після спливу шестимісячного строку, не додав до позовної заяви заяву про поновлення строку звернення до суду, а також докази поважності причин його пропуску, чим порушив вимоги частини шостої статті 161 КАС України.

Суд наголошує, що сам по собі факт тривалого невирішення питання суб`єктом владних повноважень не звільняє особу від обов`язку дотримання процесуальних строків або подання обґрунтованого клопотання про їх поновлення.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду та не подав обґрунтованого клопотання про його поновлення, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Позивачу в порядку усунення вказаного недоліку позовної заяви необхідно надати суду докази, які підтверджують звернення до суду з даною позовною заявою в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, або надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві потрібно подати до суду заяву на усунення недоліків із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити:

заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві реалізувати своє право на звернення до суду протягом шестимісячного строку звернення до суду;

позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам частини п`ятої статті 160 КАС України щодо чіткого формулювання змісту позовних вимог, викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини та наданням таких доказів; із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційного коду відповідача;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Виправлену позовну заяву слід подати в кількості для суду та відповідача (ів).

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом п`яти днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Надати позивачу десять днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Білоус А.Ю.