Справа № 160/33514/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-2 та відповідача-3 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що наявні правові підстави для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача.
17 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи в колгоспі з 1982 року по 1995 рік, згідно архівної довідки № 278/ а-209/01-25 від 12.06.2023 року, оскільки ім`я та по батькові зазначено скорочено « ОСОБА_2 » та згідно записів долученої трудової книжки не враховано, оскільки записи оформлені неналежним чином вони внесені з порушеннями вимог Інструкції № 58: кожний фактично відпрацьований рік не завірено печаткою та підписом, а також відсутній номер та дата документа, на підставі якого внесено запис. Результати розгляду документів наданих до заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області: страховий стаж Позивача становить 28 років 0 місяців 12 днів. За наданими документами до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму», та в КСП «Зоря Комунізму» згідно архівної довідки № 321/А-262/01-25 та довідок про нарахування заробітної плати № 323/A-262/01-25, № 324/A-262/01-25 від 30.09.2025 з 19.01.1983 по 18.05.1995, оскільки в довідках не в повному обсязі вказано прізвище, ім`я, та по батькові Позивача, зазначено тільки ініціали ( ОСОБА_1 ), що є порушенням пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 та пункту 2.11 Інструкції № 58.
25 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучено матеріали пенсійної справи позивача.
Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2025 року №39 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Страховий стаж заявника становить 28 років 0 місяців 12 днів. Зазначено, що спірні періоди не зараховано до страхового стажу через недоліки оформлення наданих довідок, а саме: періоди роботи в колгоспі з 1982 року по 1995 рік, згідно архівної довідки № 278/ а-209/01-25 від 12.06.2023 року, оскільки ім`я та по батькові зазначено скорочено « ОСОБА_2 » та згідно записів долученої трудової книжки не враховано, оскільки записи оформлені неналежним чином вони внесені з порушеннями вимог Інструкції № 58: кожний фактично відпрацьований рік не завірено печаткою та підписом, а також відсутній номер та дата документа, на підставі якого внесено запис.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2025 року №39 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Страховий стаж заявника становить 28 років 0 місяців 12 днів. Зазначено, що спірні періоди не зараховано до страхового стажу через недоліки оформлення наданих довідок, а саме: періоди роботи в колгоспі з 19.01.1983 по 18.05.1995 «Зоря Комунізму» та в КСП «Зоря Комунізму» згідно архівної довідки №321/ А-262/01-25 та довідок про заробітну плату №323/А-262/01-25, №324/А-262/01-25 від 30.09.2025 з 19.01.1983 по 18.05.1995, оскільки у вищезазначених довідках зазначено не повне ім`я та по батькові заявниці, зазначено тільки ініціали ( ОСОБА_1 ) що є порушенням пункту 2.2 Інструкції №162 та пункту 2.11 Інструкції №58.

Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 06.09.1973 року №656 затверджено постанову «Про трудові книжки робітників та службовців» (далі Порядок №656).

Порядок №656 містить наступні положення:

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Трудові книжки ведуться усім робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1 Порядку №656).

Заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації у присутності працівника. Відомості про працівника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою (п. 5 Порядку №656).

З кожним записом, що вноситься до трудової книжки (вкладиш), призначення, переміщення та звільнення адміністрація зобов`язана ознайомити власника цієї книжки (п. 7 Порядку №656).

Трудові книжки зберігаються в адміністрації підприємства, установи, організації як бланки суворої звітності, а при звільненні робітника чи службовця видаються йому руки (п. 11 Порядку №656).

При звільненні робітника чи службовця всі записи про роботі, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою (п. 13 Порядку №656).

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п. 18 Порядку №656).

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємства, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (далі Інструкція №162)

Згідно п. 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудової діяльності робітників та службовців.

Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій*, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати.

У трудову книжку вносяться:

відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства;

відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Стягнення до трудової книжки не записуються.

Пунктом 2.3. Інструкції №162 встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Відповідач-2 висував зауваження до оформлення архівної довідки від 12.06.2023 року №278/а-209/01-25 ім`я та по-батькові не вказано повністю. Також вказано про неврахування трудової книжки через оформлення записів неналежним чином кожний фактично відпрацьований рік не завірено печаткою та підписом, а також відсутній номер та дата документа, на підставі якого внесено запис.

Відповідач-3 висував зауваження до архівної довідки №321/А-262/01-25, довідок №323/А-262/01-25, №324/А-262/01-25 ім`я та по-батькові не вказано повністю.

До позовної заяви долучені наступні архівні довідки:

1) від 29.09.2025 року №201/А-194/04-25;

1) від 29.09.2025 року №200/А-194/04-25;

2) від 30.09.2025 року №321/А-262/01-25;

3) від 30.09.2025 року №322/А-262/01-25;

4) від 30.09.2025 року №323/А-262/01-25;

5) від 30.09.2025 року №324/А-262/01-25;

В матеріалах пенсійної справи наявна також архівна довідка від 12.06.2023 року №278/а-209/01-25.

Передусім, суд звертає увагу на те, що правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.07.2021 року у справі №826/17810/18.

Рішення відповідача-2 прийняте 22.09.2025 року, рішення відповідача-3 09.10.2025 року.

Отже, усі довідки від 29.09.2025 року та від 30.09.2025 року на дату рішення відповідача-2 (22.09.2025 року) не існували, а тому не можуть мати юридичного значення в межах процедури за участі відповідача-2. Це ж вбачається і з розписки-повідомлення від 15.09.2025 року - до першої заяви позивач не долучав відповідних довідок.

Відповідач-2 відмовився зарахувати періоди роботи в колгоспі з 1982 року по 1995 року згідно довідки від 12.06.2023 року через те, що відомості про позивача вказано як « ОСОБА_2 », тобто з використанням ініціалів.

Така довідка наявна в матеріалах пенсійної справи позивача, які надав відповідач-1. Згідно такої довідки дійсно відомості про позивача вказані з використанням ініціалів.

Водночас, такі відомості узгоджуються з записами в трудовій книжці позивача від 25.01.1983 року НОМЕР_2 , в зв`язку з чим розумні підстави для сумнівів в належності такої довідки відсутні.

Суд зазначає, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії позивача, оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 року у справі №607/14668/16-а, постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №280/7020/22.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Більш того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду 22.07.2021 року у справі № 240/7604/19, від 29.01.2024 року у справі №560/5001/21.

В цій справі відповідач-2 обрав найменш сприятливий для особи спосіб правозастосування, оскільки маючи повноваження перевірити власні сумніви у достовірності пільгової довідки таку перевірку не здійснив.

Також відповідач-2 висунув зауваження до записів в трудовій книжці позивача - кожний фактично відпрацьований рік не завірено печаткою та підписом, а також відсутній номер та дата документа, на підставі якого внесено запис.

В трудовій книжці позивача від 25.01.1983 року НОМЕР_2 на сторінках 18-19 дійсно відомості про відпрацьовані трудодні засвідчені єдиною печаткою, а в підставах внесення записів вказано: розрахунково платіжні відомості.

Водночас, розумні підстави для сумнівів в достовірності таких записів відсутні, оскільки в цілому вони засвідчені печаткою, а також узгоджуються з раніше наданою архівною довідкою.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Вищевикладені правові висновки є актуальними і для юридичної ситуації позивача, оскільки попри відмінність правових актів, які регулювали спірні правовідносини, юридичний зміст таких актів є тотожним фактичне ведення трудових книжок, а також відповідальність за таке ведення, покладається на роботодавця, а не працівника.

Отже, рішення відповідача-2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач-3 теж висував зауваження до оформлення архівних довідок: не зараховано періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму», та в КСП «Зоря Комунізму» згідно архівної довідки № 321/А-262/01-25 та довідок про нарахування заробітної плати № 323/А-262/01-25, № 324/А-262/01-25 від 30.09.2025 з 19.01.1983 по 18.05.1995, оскільки в довідках не в повному обсязі вказано прізвище, ім`я, та по батькові заявниці, зазначено тільки ініціали ( ОСОБА_1 )

Отже, фактично відповідач-3 повторив зауваження відповідача, які оцінюються судом таким же чином та визнаються необґрунтованими з тих же підстав.

Щодо способу захисту права позивача.

Позивач просив скасувати рішення кожного з відповідачів, в зв`язку з чим вони оцінені судом в повному обсязі.

Позивач просив накласти зобов`язання на відповідача-1. Суд зазначає, що зобов`язання на вчинення дій належить покладати на того суб`єкта, поведінка або рішення якого визнається протиправною.

Аналогічне правозастосування здійснене у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.04.2024 року у справі №460/38580/22, від 19.05.2024 року у справі №240/505/24.

Тотожне правозастосування здійснене і Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 27.11.2024 року у справі №340/3630/24, від 11.03.2025 року у справі №160/30856/24.

Отже, в задоволенні позовних вимог до відповідача-1 належить відмовити.

Позивач просив накласти зобов`язання лише щодо трудової книжки та довідок від 30.09.2025 року (без довідки від 12.06.2023 року №278/а-209/01-25). При цьому позивач просив зобов`язати відповідача зарахувати відповідний стаж. З цього питання суд зауважує, що спірні рішення ґрунтуються на неврахуванні документів позивача в цілому. Отже, відповідачем не надавалася оцінка записам трудової книжки та довідок, не досліджувалися відповідні записи і судом, оскільки спірне рішення ухвалено не в зв`язку з такими записами та не щодо таких записів, а щодо трудової книжки та довідок як неналежних джерел відомостей про стаж позивача. Наприклад, відповідачі не досліджували питання наявності пільгового стажу або стажу, який зараховується з урахуванням кратності, не мали можливості через власну протиправну поведінку реалізувати повноваження щодо перевірки записів трудової книжки чи архівних довідок, не розраховували страховий стаж позивача з урахуванням таких документів позивача.

Таким чином, підстави для зобов`язання відповідачів зарахувати стаж згідно цих документів відсутні, оскільки наразі відсутня рішення компетентного органу про неврахування усіх чи частини таких записів, в наявності лише рішення щодо неврахування документів в цілому, в ході прийняття якого відповідні записи відповідачами не досліджувалися. В свою чергу підтвердження стажу згідно відомостей наданих документів здійснюється органами Пенсійного фонду України, в той час як судом здійснюється перевірка таких дій на предмет відповідності законодавству. Оскільки правова оцінка документа позивача наразі не надана жодним органом Пенсійного фонду України (в наявності лише відмова у прийнятті документів в цілому), суд не може підмінити компетенцію іншого органу державної влади та перебрати на себе його повноваження.

При цьому позивач просив повторно розглянути саме заяву від 01.10.2025 року, яку розглядав відповідач-3.

Отже, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача-3 повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2025 року з урахуванням правової оцінки суду. Така оцінка полягає в тому, що як трудова книжка позивача, так і надані архівні довідки оформлені належним чином та підлягають безпосередньому дослідженню та врахуванню при розгляді заяви позивача про призначення пенсії.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2906,88 грн, що підтверджується платіжним документом від 24.11.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 та відповідача-3 як суб`єктів владних повноважень, протиправність рішень яких встановлена в ході судового розгляду в розмірі по 968,96 грн з кожного.

В свою чергу сума 968,96 грн є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу за його клопотанням у відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки в справі заявлено лише дві основні вимоги.

Судовий збір належить стягнути у повному розмірі, оскільки основні позовні вимоги задоволені повністю.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №640/9717/19.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ), до відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2025 року №39, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2025 року №39, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.10.2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко