Справа № 320/47040/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Жук Р.В.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Справа № 320/47040/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії з 76% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплачувати пенсію у розмірі 76% грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 січня 2016 року.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 76% до 70% грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 86% від розміру грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII у відповідача були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки - задоволено, внесено виправлення в рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 в адміністративній справі № 320/47040/24, зазначивши у пункті 3 його резолютивної частини правленим відсоткове значення розміру грошового забезпечення, з якого Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як « 76%». в оскаржуваному рішенні

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду від 18.06.2025, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю, зазначаючи, що під час перерахунку пенсії застосовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

Крім того, Апелянт стверджує, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Окремо територіальний орган акцентував увагу на тому, що суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог, оскільки предмет спору в частині перерахунку та виплати пенсії з розрахунку 86% від розміру грошового забезпечення на момент звернення до суду не існував.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2025 та від 18.11.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 2005 року, яка обчислена виходячи з 76% грошового забезпечення.

У квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року, після якого розмір відсоткового значення пенсії позивача зменшився до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року.

У вересні 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою, в якій просив поновити йому виплату пенсії з урахуванням 76% грошового забезпечення та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Листом від 27 вересня 2024 року № 7123-28887/Д-02/8-1000/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача про те, що розмір пенсії останнього станом на 31 грудня 2015 року обчислювався з 76% грошового забезпечення за 27 років військової служби, а після перерахунку пенсії на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 з 01 січня 2016 року - 70% грошового забезпечення згідно з вимогами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, 100 процентів, до категорії 2, 95 процентів.

Законом № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, 100 процентів, до категорії 2, 95 процентів.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, та пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Переглядаючи оскаржуване рішення суду з урахуванням доводів Апелянта, та викладених вище норм права, колегія суддів зазначає, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими максимальний розмір пенсії обмежено 70 відсотками грошового забезпечення, підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом № 1166-VII, з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 у справі №0940/2217/18.

11. Водночас, процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.

12. Тому застосування Відповідачем статті 13 Закону №2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин щодо перерахунку пенсії Позивачу, є протиправним.

13. Разом з тим судова колегія зазначає про необґрунтованість доводів Апелянта щодо відсутності правових підстав для врахування додаткових видів грошового забезпечення під час перерахунку пенсії, оскільки такі обставини не належать до предмету спору в цій справі.

14. Посилання Апелянта на те, що суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 було виправлено описку в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у цій справі, зазначивши у пункті 3 його резолютивної частини правленим відсоткове значення розміру грошового забезпечення, з якого Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 саме як « 76%» замість помилково вказаного « 86%», що не було враховано Апелянтом.

15. Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

16. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

18. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року- без змін.

19. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 січня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев