Справа № 380/4315/25
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4315/25
У Х В А Л А

в порядку виконання судового рішення

28 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Хоми О.П., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 380/4315/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості відповідно до військового квитка НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 29.06.1988 та довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2389 від 11.03.2022 щодо ОСОБА_1 про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 у справі № 380/4315/25 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 повернено скаржнику, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Позивач 12.09.2025 (вх. № 73230) подав заяву про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України за виконанням рішення суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 задоволено заяву про встановлення судового контролю та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати протягом 30 (тридцяти) днів з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання рішення від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

Відповідач 06.10.2025 (вх. № 79569) подав звіт про виконання судового рішення.

Позивач 06.10.2025 (вх. № 79658) подав заперечення на звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 прийнято звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25, встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення та зобов?язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту набрання ухвалою законної сили новий звіт про виконання рішення від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

В ухвалі від 09.10.2025 суд дійшов таких висновків щодо оцінки дій відповідача на стадії виконання рішення суду:

- згідно із витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 28.08.2025, а саме: обліковою карткою НОМЕР_2 до військового квитка серії НОМЕР_1 , позивач все ще підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Вказане зумовлене тим, що у пункті 34 «Відомості про медичний огляд» поле не заповнене відповідно до даних довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2389 від 11.03.2022; у пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» поле не заповнене відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25, відповідно до військового квитка НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 29.06.1988 та відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2389 від 11.03.2022 (виключений з військового обліку);

- відповідач, хоч і вчиняв певні дії у межах правовідносин з позивачем, проте такі не призвели до фактичного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

Відповідач 13.10.2025 (вх. № 81546) подав новий звіт про виконання судового рішення, суть якого зводиться до відсутності технічної можливості виконати в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 щодо виключення з військового обліку позивача.

Позивач 13.10.2025 (вх. № 81505 та вх. № 81514) подав заперечення на звіт від 13.10.2025 про виконання судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 відмовлено у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2025 про виконання рішення суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25; накладено на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 штраф у розмірі 60 560 грн 00 коп. за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25; встановлено ІНФОРМАЦІЯ_4 новий строк для подання до Львівського окружного адміністративного суду звіту про виконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

В ухвалі від 04.12.2025 суд дійшов таких висновків щодо оцінки дій відповідача на стадії виконання рішення суду:

- не знайшли свого підтвердження аргументи відповідача про обмежені технічні можливості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у зв`язку з якими рішення суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 неможливо виконати в повному обсязі;

- підставою для виключення з обліку ОСОБА_1 є довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 № 2389 від 11.03.2022, а не рішення суду;

- при обранні причини виключення з обліку ««(п.3 ч.6 ст.37) визнані непридатними до військової служби» необхідно заповнити поля «Дата протоколу», «Номер протоколу», в які необхідно внести відомості про довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 № 2389 від 11.03.2022, яка є еквівалентом протоколу ВЛК для військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

- заходи, які вживає відповідач для виконання судового рішення від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 є недостатніми, а обставини, які наведені як причини невиконання рішення суду, є необґрунтованими;

- судове рішення залишається невиконаним, а відповідач не навів жодних поважних причин, які унеможливлюють його виконання.

Відповідач 02.01.2026 (вх. № 376) подав звіт про виконання судового рішення, в якому навів всі ті ж аргументи, що й у звітах від 06.10.2025 та від 13.10.2025. Повідомив, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 в межах його компетенції застосував максимальні заходи та дії щодо внесення змін в облікові дані ОСОБА_1 .

Позивач 05.01.2026 (вх. № 620) подав заперечення на звіт про виконання судового рішення, в обґрунтування яких зазначає, що посадові особи ТЦК та СП не вжили та не мають наміру вживати жодних заходів для виконання рішення суду. Відповідно до даних із застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 все ще належить до категорії військовозобов`язаних, що свідчить про фактичне невиконання рішення суду.

Розгляд звіту про виконання рішення суду, з урахуванням вимог частини 4 статті 229, частини 1 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), проведено в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання про прийняття звіту від 02.01.2026 про виконання судового рішення, суд керується таким.

Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами 4, 7 статті 13 Закону № 1402-VIII визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України в абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 сформував правову позицію щодо інституту судового контрою, яку, в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при розгляді цієї справи. Так, колегія суддів дійшла висновку, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням. Також у пункті 65 постанови від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 Верховний Суд вказав, що можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Даючи оцінку звіту відповідача від 02.01.2026 про виконання судового рішення у справі № 380/4315/25 через призму сформованих Верховним Судом висновків та вимог статті 382-3 КАС України, суд встановив таке.

Відповідач, так само як у звіті від 13.10.2025, повторно вказує, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів після впровадження до системи підстави для виключення з військового обліку «п. 3 ч. 6 ст. 37 визнані непридатними до військової служби», - алгоритм програми цього реєстру запитує інформацію про дату та номер протоколу. Відповідач вважає, що тут йдеться про дату та номер протоколу військово-лікарської комісії, яка видавала довідку ВЛК, а не про довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 № 2389 від 11.03.2022. Оскільки у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутній такий протокол, то і неможливо завершити процедуру виключення з військового обліку ОСОБА_1 .

Суд розцінює таку поведінку відповідача як недобросовісну і яка свідчить про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Суд повторює, що у рішенні від 11.06.2025 були встановлені такі обставини:

- на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: дату проходження позивачем ВЛК (09.03.2022), діяло Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, в редакції від 16.04.2021, яким було передбачено складення довідки ВЛК для військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

- відповідно до довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 № 2389 від 11.03.2022 позивача на підставі статті 30А графи ІІ Розкладу хвороб графи IV ТДВ Б визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;

- ІНФОРМАЦІЯ_6 з 09.03.2022 виключив позивача із військового обліку військовозобов`язаних, про що зроблено відмітку у військовому квитку НОМЕР_1 ;

- довідка ВЛК вих. № 2389 від 11.03.2022 не була переглянута або скасована.

Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, були зумовлені невиконанням обов`язку територіального центру комплектування та соціальної підтримки з внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повних та достовірних відомостей про ОСОБА_1 .

На стадії виконання рішення відповідач продовжує не виконувати вказаний обов`язок, адже згідно із витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 28.08.2025, а саме: обліковою карткою НОМЕР_2 до військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , тип картотеки: картотека вільних залишків, тип підкартотеки: підлягають призову на військову службу під час мобілізації. У пункті 34 «Відомості про медичний огляд» поле не заповнене відповідно до даних довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 вих.. № 2389 від 11.03.2022, у пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» поле не заповнене відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25, відповідно до військового квитка НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 29.06.1988 та відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2389 від 11.03.2022 (виключений з військового обліку).

Суд зауважував, що у пункті «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні відомості про виключення ОСОБА_1 з обліку військовозобов`язаних.

Суд також вже звертав увагу, що довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 вих. № 2389 від 11.03.2022 є еквівалентом протоколу ВЛК для військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, оскільки станом на дату проходження позивачем ВЛК (09.03.2022) було передбачено, що постанови ВЛК оформлюються довідкою ВЛК, яка мала відповідати додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.

З огляду на наведене, суд визнає аргументи відповідача такими, що спрямовані на виправдання триваючого порушення права позивача бути виключеним з військового обліку (з березня 2022 року, тобто більше трьох років) та тривалого невиконання рішення суду, що набрало законної сили (з серпня 2025 року).

Внесені посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання рішення суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 у пункт 35 «Службові відмітки» відомості «На підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по адміністративній справі № 380/4315/25 внесено відомості про виключення з військового обліку, який визнаний непридатним до військової служби», не впливають на відображення статусу військовозобов`язаного як такого, що виключений з військового обліку, а отже і не підтверджують виконання судового рішення.

Оскільки судове рішення залишається невиконаним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття звіту суб`єкта владних повноважень та необхідність накладення вдруге штрафу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 02.12.2025 № 4659-ІХ розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 (тобто на дату розгляду питання про вжиття заходів судового контролю) встановлено у розмірі 3 328 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру штрафу, суд застосовує його у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн х 30 = 99 840 грн). На переконання суду, такий розмір буде достатнім для відповідача та спонукатиме його виконати в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

При цьому на підставі положень частини 4 статті 382-3 КАС України половина штрафу повинна стягуватись на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Суд звертає увагу на те, що сплата відповідачем штрафу не звільняє від обов`язку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

Частиною 5 статті 149 КАС України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд відмовляє у прийнятті звіту відповідача від 02.01.2026 про виконання рішення суду та накладає у зв`язку з цим на начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 штраф у сумі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі положення частини 3 статті 382-3 КАС України, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 необхідно встановити новий строк для подання до Львівського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 протягом шістдесяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 149, 243, 248, 256, 293-295, 382, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2026 про виконання рішення суду від 11.06.2025 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Накласти на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 штраф у розмірі 99 840 (дев`яноста дев`яти тисяч вісімсот сорока) грн 00 коп. за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25.

Стягнути з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) половину штрафу у розмірі 49 920 (сорока дев`яти тисяч дев`ятсот двадцяти) грн 00 коп.

Стягнути з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Державного бюджету України оловину штрафу у розмірі 49 920 (сорока дев`яти тисяч дев`ятсот двадцяти) грн 00 коп.

Попередити начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про те, що за правилами пункту 2 частини 7 статті 382-3 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Встановити ІНФОРМАЦІЯ_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) новий строк для подання до Львівського окружного адміністративного суду звіту про виконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 380/4315/25 протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Стягувач-1 (позивач): ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Стягувач-2: Державна судова адміністрація України; місце знаходження: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, .

Боржник (відповідач): начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання ОСОБА_1 становить три роки з дня набрання ухвалою законної сили.

Строк пред`явлення ухвали до виконання Державною судовою адміністрацією України становить три місяці з дня набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Хома О. П.