Справа № 280/10487/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 січня 2026 року Справа № 280/10487/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо не включення до пільгового стажу (за списком№1) ОСОБА_1 періоду роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії та зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року з дня призначенні пенсії (03 серпня 2025 року).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачу з 03 серпня 2025 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1. З протоколу розрахунку пенсії йому стало відомо про не зарахування відповідачем під час призначення пенсії за віком до пільгового стажу періодів роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року з формальних підстав. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що суттєво вплинули на розмір пенсії позивача, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом про зарахування вищезазначених періодів роботи до його пільгового стажу та перерахунку пенсії. З огляду на вказне, позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою судді від 01 грудня 2025 ркоу відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/10487/25, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

09 грудня 2025 року представником відповідача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на позов, який містить заперечнння проти задоволення позову та в обгрунтування якого вказано що періоди роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року не є підтвердженими, а відтак відсутні підстави для їх зарахування до пільгового стажу позивача. В задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згіно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з 03 серпня 2025 року.

Із протоколу розрахунку пенсії позивачу стало відомо про не зарахування до його пільгового стажу по Списку № 1 періодів роботи з з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року.

21 серпня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його пільгового стажу вищезазначених періодів роботи та перерахунок пенсії.

Однак, листом від 04 вересня 2025 року № 15613-16153/М-02/8-0800/25 відповідач відмовив у зарахуванні вищезазначеного перідів роботи у зв`язку із відсутністю відомостей щодо проведення атестації, а також з огляду на те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпримєців та громадських фомувань юридична адреса підприємства м. Запоріжжя.

Позивач не погоджується із діями відповідача в частині відмови у зарахуванні до його пільгового стажу періодів роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно із частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно із статтею 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі стттею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З наявної в матеріалах трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 06 квітня 1996 року ОСОБА_1 у період:

- з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року позивач працював на посаді вогнтривника на горячих ділянках робіт на підприємстві ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у м.Маріуполь;

- з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року позивач працював на посаді вогнтривника на горячих ділянках робіт на підприємстві ТОВ "Метінвест-Промсервіс" у м.Маріуполь;

- з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року позивач працював на посаді вогнтривника на горячих ділянках робіт в бригаді з ремонту коксових батарей ПРАТ "МК Азовсталь" ПРАТ "Запоріжвогнетрив", у м.Маріуполь.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 до Списку № 1 віднесено професію професію «вогнетривники, зайняті на гарячих роботах», професію «вогнетривник» віднесено до пільгових за Списком № 1 у декількох розділах вказаної постанови.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Постанови Кабінету Міністрів України від від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Постанови Кабінету Міністрів України № Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 24 червня 2016 року № 461 професію «вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах», «вогнетривник» віднесено до пільгових у декількох розділах зазначеної постанови.

Відтак, професія позивача у спірні періоди віднесена до списку професій, які дають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та підтверджена відповідними записами у трудовій книжці позивача.

З приводу не зарахування відповідачем до пільного стажу позивача періоду його роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року у зв`язку із відсутністю даних про проведення атестації робочого місця суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року вонетривником, зайнятим на гарячих роботах,

має бути зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки повністю підтверджуються записами трудової книжки колгоспника позивача

З огляду на вказане, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача його період роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, у зв`язку із чим, таке зарахування необхідно здійснти в судовому порядку.

Також, призначивши позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідач не зазрахував до пільгового стажу позивача періоди його роботи з з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року, оскільки їх необхідно підтвердити уточнюючими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (додаток №5), так як юридична адреса підприємства м.Запоріжжя. Суд не погоджується із вказаними доводами відповідача з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 встановлено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року №216/8709/15-а(2-а/216/17).

Як зазначалось у судовому рішенні раніше, трудова книжка позивача містять відомості щодо назви професії у спіні періоди, що належить до Списку №1.

Водночас, суд зауважує, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (діючого на час вчинення спірних правовідносин), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (далі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах його трудової книжки.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (пункту 3.3 Порядку №22-1).

В даному випадку, відповідач не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, викладеної у трудовій книжці на підтвердження стажу позивача.

Окрім того, суд враховує, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5 за позивача у період з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року, підприємства на яких позивач працював у спірний період, сплачувались страхові внески.

Яким чином, місце реєстрації вказаних підприємств у місті Запоріжжі чи зміна їх організаційно -правової форми, за наявності відповідних записів у трудовій книжці позивача, впливає на його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, зарахуванння спірних періодів до пільгового стажу позивача чи викликає у відповідача сумніви щодо страхувальника, відзив не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість підстав для неврахування відповідачем спірних періодів роботи позивача з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року до пільгового стажу за Списком №1 при розгляді заяви про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

З вказаних підстав спірні періоди з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.

На підставі частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо не включення до пільгового стажу(за списком№1) ОСОБА_1 періоду роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01 січня 2011 року по 06 травня 2014 року, з 01 червня 2015 року по 12 травня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 31 травня 2022 року з дня призначенні пенсії ( 03 серпня 2025 року) та здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29 січня 2026 року.

Суддя Д.В. Татаринов