Справа № 280/2470/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2026 року м. Дніпросправа № 280/2470/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Ясенової Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2470/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України, в якому просила

-визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо складання та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку та документів Позивачки щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька дитини позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

-зобов`язати Відповідача направити до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду та прийняття рішення, висновок та документи Позивачки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги за загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивачі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити вимоги.

В обґрунтування скарги зазначено, що мобілізований на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті ДТП під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

За матеріалами кримінального провадження зареєстрованого 17.12.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за номером 0001415 встановлено що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто в порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, 17.12.2023 спричинено смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в транспортному засобі в якості пасажира та не вчиняв дій що призвели до наслідків його смерті.

З урахування пунктів 1-3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

Відповідач повідомив листом позивачку про неможливість направлення висновку та відповідних документів щодо виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту соціального забезпечення міністерства оборони України у зв`язку з відсутністю правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Ураховуючи те що відповідач наділений повноваженнями складати лише висновок щодо призначення ОГД та не маючи повноважень приймати остаточне рішення за заявою щодо призначення ОГД є підстави вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не вчиненні дій, передбачених Порядком № 975, зокрема - не надіслав до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України подану позивачкою заяву, для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Враховуючи, що обов`язок складати такі документи та надавати їх на вимогу відповідних уповноважених державних органів покладаються на військову частину, яка проводила службове розслідування, у даному випадку у позивачки відсутня можливість отримати документи що вимагаються, сприяння у збиранні необхідних документів для направлення їх до Департаменту соціального забезпечення міністерства оборони України разом із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги покладено на обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та їх структурні підрозділи, що останніми не було виконано.

Крім того документами що свідчать про причини та обставини загибелі, як зазначалось вище можуть бути копія акта про нещасний випадок військової частини або Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, витяги з документів правоохоронних органів за результатами перевірки обставин смерті (поранення, контузії, каліцтва, травми), матеріали службового розслідування, судове рішення, інші медичні або військово-облікові документи. В даному випадку в наявності є матеріали досудового розслідування за фактом вчинення злочину що призвів до смерті ОСОБА_2 та висновок матеріалів службового розслідування, що встановлюють обставини смерті ОСОБА_2 та можуть бути використані Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України при розгляді заяви позивачки.

Водночас в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження скоєння загиблим ОСОБА_2 адміністративного або кримінального правопорушення яке позбавляє його родину на соціальний захист передбачений чинний законодавством. Перебування загиблого в стані алкогольного сп`яніння також не є підставою для позбавлення відповідних прав, окрім вчинення ним дій в такому стані що призвели до наслідків смерті.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 є законним представником сина померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мобілізований на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 зазнавши травмування несумісного з життям в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в населеному пункті Слобожанське Харківської області, що підтверджується сповіщенням №33 від 18 грудня 2023 року №5128, виданим Військовою частиною НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.12.2023.

Відповідно до довідки про причини смерті від 18.12.2023, ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , причина смерті - несумісна з життям тупа сукупна травма тіла.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001415, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 17.12.2023 близько 15.00 в районі будинку АДРЕСА_1 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (командир відділення, солдат ВЧ НОМЕР_1 ), рухаючись на автомобілі Volkswagen LT, р.н. НОМЕР_3 , не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобілю на праве узбіччя з його подальшим наїздом на перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали водій ОСОБА_5 у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забійної рани лівого вуха, не контактний; пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (старший солдат, старший стрілець-оператор ВЧ- НОМЕР_4 ) у вигляді: ЗТГК, перелом кісток тазу, перелом лівого стегна. Пасажир ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (старший солдат ВЧ- НОМЕР_4 ) від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці подій.

Позивачка, як законний представник дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Листом від 18.03.2025 №20/1367 ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, зокрема, про те, що до заяви додаються завірені копії, зокрема: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Заявником, ОСОБА_1 до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_11 , всупереч пункту 20 Порядку, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 не додано документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Окремо зазначено, що в акті службового розслідування, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 зазначено, що старший солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 зазнавши травмування несумісного з життям в результаті дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи викладене, у ІНФОРМАЦІЯ_11 відсутні підстави щодо направлення заяви та документів ОСОБА_1 , яка є законним представником сина померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ОСОБА_3 до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо складання та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку та документів щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька дитини позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Згідно статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі- Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до норм статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно положень п. 1-3 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до змісту частини 3 статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.

Частиною 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Частиною 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абзацом другим пункту 2 статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч.6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно із п.п. 9-10 статті 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

10. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Практика Верховного Суду стосовно застосування цього Порядку сформована, зокрема, у постановах від 27 травня 2021 року у справі № 520/9807/2020, від 24 червня 2021 року у справі № 120/1985/20-а, від 18 травня 2022 року у справі № 500/423/19, від 18 травня 2022 року у справі № 500/423/19, від 25 липня 2022 року у справі № 380/6447/20 та від 18 березня 2024 року у справі № 120/13997/21-а.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - дата складання актового запису про смерть;

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста, якого невпізнано та у подальшому встановлено відомості про нього, яких бракувало під час державної реєстрації смерті, - дата внесення змін до актового запису про смерть стосовно встановлення особи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 975 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.

У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.

До заяви додаються завірені копії, зокрема: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

За приписами пункту 22 Порядку №975 призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.

Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.

Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.

За приписами пункту 25 Порядку №975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Колегія суддів зауважує, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Позивачі є суб`єктами, які відповідно до положень статтею 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання вказаної допомоги.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що відповідач є уповноваженим органом до якого позивач подає відповідну заяву та документи, який подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. При цьому, саме розпорядник бюджетних коштів Міноборони у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку виносить і надсилає заявнику одне з визначених пунктом 13 цього нормативного документу рішень: 1) про призначення одноразової грошової допомоги або 2) про відмову в її призначенні, або 3) про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю).

Отже, відповідач уповноважений орган не був наділений повноваженнями щодо повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю).

Таким чином, зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку та документів ОСОБА_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька дитини позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 документи ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги за загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, неправильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2470/25- задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2470/25- скасувати.

Прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку та документів ОСОБА_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька дитини позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 документи ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги за загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя Т.І. Ясенова