Справа № 440/2981/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року м. ПолтаваСправа №440/2981/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РДС-ПОЛТАВА" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РДС-ПОЛТАВА" (надалі - позивач, ТОВ "РДС-ПОЛТАВА") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 27.02.2025 №289/13-05.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що рішення про опис майна у податкову заставу від 27.02.2025 №289/13-05 прийняте податковим органом у зв`язку з несплатою позивачем грошового зобов`язання на загальну суму 929574,81 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 18.04.2024 №3. Натомість позивач зауважив, що на день прийняття оспорюваного рішення сума грошового зобов`язання 929574,81 грн, визначена у вищевказаному рішенні податкового органу, не була узгодженою, а тому не набула статусу податкового боргу.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с.16-22/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, зазначивши, що основною причиною виникнення податкового боргу у ТОВ "РДС ПОЛТАВА"» є не визнання останнім узгодженості донарахованої, згідно податкового повідомлення- рішення (форма «Н») від 18.04.2024 № 5, штрафної санкції по податку на додану вартість у сумі 920 086,05 грн та її не погашення, що в свою чергу впливає на черговість зарахування сплачених платником податків коштів, з урахуванням вимог п.87.9 ст.87 ПК України. Станом на 18.03.2025 сума податкового боргу, що відображена у податковій вимозі від 27.02.2025 № 0-1631 та стала підставою для ухвалення рішення про опис майна у податкову заставу від 27.02.2025 №289/13-05, не погашена платником податків, складала 929 574,81 грн та була узгодженою.

3. Процесуальні дії у справі.

06.03.2025 за результатами автоматизованого розподілу позовну заяву передано судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіній Т.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 №570 у зв`язку із призначення судді Канигіної Т.С. на посаду судді Сьомого апеляційного адміністративного суду на підставі Указу Президента України від 13.12.2025 №954/2025, з урахуванням наказу голови Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 №69/10 про відрахування її зі штату суду, відповідно до розпорядження керівника апарату від 19.12.2025 №14/19 "Про здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями судових справ та матеріалів, які перебували в провадженні судді Канигіної Т.С.", призначено повторний автоматизований розподіл справи №440/2981/25.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2025 справу передано судді Кукобі О.О.).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 адміністративну справу № 440/2981/25 прийнято до провадження.

Представник позивача у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що податковий борг станом на день винесення оскаржуваної вимоги у позивача відсутній /а.с. 28-31/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" є юридичною особою, , як платник податків перебуває на обліку у ГУ ДПС у Полтавській області (ДПІ у м. Полтаві).

ГУ ДПС у Полтавській області за результатами податкової перевірки ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" сформоване податкове повідомлення-рішення форми «Н» вiд 18.04.2024 № 5, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у розмірі 920 086,05 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №440/5174/24 відмовлено в задоволені позову ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Н" вiд 18.04.2024 № 5.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 440/5174/24 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 440/5174/24 залишено без змін.

27.02.2025 ГУ ДПС у Полтавській області складено податкову вимогу форми "Ю" №0-1631, якою повідомлено позивача, що сума податкового боргу ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" з податку на додану вартість становить 929574,81 грн.

Того ж дня відповідач прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №289/13-05.

Не погодившись із рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.39 та 14.1.156 пункту 14.1 статті14 ПК України: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Як визначено підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджет в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (що: умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пункт 56.1 статті 56 ПК України передбачає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

На виконання вимог статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України (з урахуванням статей 42 та 58 Кодексу) розроблено Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, що визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами.

Згідно пункту 1 та 2 розділу II Порядку № 610 податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем (далі - ІКС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу (пункт 1 розділу III Порядку № 610).

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Своєю чергою, пунктами 88.1 та 88.2 ПК України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно із пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно із пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 89.3 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення податкового органу про опис майна платника податків у податкову заставу.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи доводи позивача про безпідставність складення податковим органом рішення про опис майна в податкову заставу, суд враховує такі обставини.

Суд встановив, що ГУ ДПС у Полтавській області за результатами податкової перевірки ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" було сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Н» вiд 18.04.2024 № 5, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у розмірі 920086,05 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №440/5174/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024, відмовлено в задоволені позову ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Н" вiд 18.04.2024 № 5.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною другою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У силу частини першої статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

З урахуванням наведеного, судове рішення у справі №440/5174/24 набрало законної сили 01.10.2024 та саме з цієї дати податкове зобов`язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у розмірі 920086,05 грн є узгодженим.

В інтегрованій картці платника податків ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" зі сплати податку на додану вартість 31.10.2024 поновлено (виключене відповідно до абз.3 п.56.18 ст.56 ПКУ) відомості про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 920086,05 грн на підставі податкового повідомлення-рішення (форма "Н") від 18.04.2024 №5 /а.с. 48/.

З урахуванням наявної (станом на 31.10.2024) переплати в сумі 8081,40 грн податковий борг по вищевказаному податковому повідомленню-рішенню склав 912004,65 грн /а.с. 48/.

Позивач у поданій до суду позовній заяві наголосив, що ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" податковий борг погашений в повному обсязі, відповідно до платіжного доручення №742172156 від 21.11.2024 на суму 10934,00 грн, платіжного доручення №743684525 від 26.11.2024 на суму 27066,00 грн, платіжного доручення №756124355 від 24.12.2024 на суму 10613,00 грн, платіжного доручення №756124356 від 24.12.2024 на суму 89387,00 грн, платіжного доручення №757278915 від 26.12.2024 на суму 264100,00 грн, платіжного доручення №765590663 від 17.01.2025 на суму 10556,00 грн, платіжного доручення №768702624 від 24.01.2025 на суму 3889444,00 грн.

Суд враховує, що станом на 29.01.2025 в ІКП позивача зі сплати ПДВ були відображені відомості про сплату коштів та наявність переплати у розмірі 3222417,19 грн /а.с. 52/.

Водночас 30.01.2025 в інтегрованій картці ТОВ "РДС - ПОЛТАВА" зі сплати податку на додану вартість відображено нарахування ПДВ на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2025 № у розмірі 4151992,00 грн.

На цій підставі та з урахуванням наявної переплати у розмірі 3222417,19 грн станом на завершення операційного дня 30.01.2025 в ІКП відображена наявність податкового боргу у розмірі 929574,81 грн /а.с. 52/ на яку 27.02.2025 сформована податкова вимога від 27.02.2025 №0-1631, а також прийняте рішення №289/13-05 про опис майна у податкову заставу.

За даними ІКС в інтегрованих картках платника з податку на додану вартість станом на 27.02.2025 обліковувався податковий борг зі сплати ПДВ на загальну суму 929574,81 грн, який виник у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2025 № /а.с. 52 - зі звороту/.

Щодо посилань позивача на оскарження судових рішень у справі №440/5174/24 до Верховного Суду та відкриття касаційного провадження суд зазначає, що наведене не впливає на узгодження грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 18.04.2024 №3, оскільки таке зобов`язання вважається узгодженим з дати набрання законної сили судовим рішенням у зазначеній справі - 01.10.2024.

До того ж, постановою Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 440/5174/24 (адміністративне провадження № К/990/40948/24) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РДС-ПОЛТАВА" залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №440/5174/24 - без змін /а.с. 59-62/.

Таким чином, доводи позивача про те, що податковий борг був неузгодженим у зв`язку з оскарженням позивачем відповідного податкового повідомлення-рішення є безпідставними.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Тобто слід враховувати, що зазначене у платіжних документах призначення платежу не свідчить про те, що кошти, які сплачені (перераховані) за такими платіжними документами будуть зараховані саме у відповідності до вказаного призначення платежу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зарахувавши вищевказані платіжні доручення в рахунок погашення податкового боргу, який виник внаслідок податкового повідомлення-рішення (форма "Н") № 5 від 18.04.2024, внаслідок чого в подальшому виник податковий борг в сумі 929574,81 грн по податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2025 №, відповідач діяв відповідно до положень ПК України.

Передумовою прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є саме наявність податкового боргу, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 19.04.2023 у справі №240/18522/21.

А оскільки станом на дату прийняття ГУ ДПС у Полтавській області рішення №289/13-05 про опис майна у податкову заставу за позивачем обліковувався податковий борг зі сплати ПДВ у розмірі 929574,81 грн, слід констатувати правомірність такого рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач у ході розгляду справи не довів належними та допустимими доказами про відсутність податкового боргу або його погашення з огляду на обставини, встановлені судом.

А тому, відсутні підстави вважати, що відповідач, приймаючи рішення від 27.02.2025 №289/13-05 про опис майна у податкову заставу, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "РДС-ПОЛТАВА".

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 13943,62 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 10/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "РДС-ПОЛТАВА", за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РДС-ПОЛТАВА" відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА