Справа № 520/21244/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р. Справа № 520/21244/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Григоров Д.В.) від 15.10.2025 по справі № 520/21244/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ

до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ М-СТЕЛ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 28.04.2025 № 12794976/40461071 року;

визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782982/40461071 року;

визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782993/40461071 року;

визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782981/40461071 року;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 19 від 02.12.2024, № 33 від 18.02.2025, № 40 від 30.12.2024, № 142 від 27.02.2025 складені Товариством з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає оскаржувані рішення незаконним, необґрунтованими та такими, що порушує його права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 520/21244/25 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 28.04.2025 № 12794976/40461071 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782982/40461071 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782993/40461071 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 № 12782981/40461071 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 19 від 02.12.2024, № 33 від 18.02.2025, № 40 від 30.12.2024, № 142 від 27.02.2025 складені Товариством з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ () сплачений судовий збір у розмірі 4844 (Чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні) 80 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ () сплачений судовий збір у розмірі 4844 (Чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні) 80 копійок.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що До контролюючого органу у підтвердження вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права виписки податкових накладних, позивачем надано повідомлення з документами у підтвердження реальності здійснення господарських операції. За результатами розгляду наданих документів підприємству було надіслано Повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/ або документів, відзначивши у відповідних полях, що варто надіслати копії первинних документів, а саме: складських документів. Повідомлення містили попередження, що «у разі неподання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим пункту 9 цього Порядку». Зважаючи на зазначене платник податків був повною мірою проінформований щодо наслідків неподання додаткових пояснень та копій документів. Однак, у відповідь на Повідомлення ТОВ «М-СТЕЛ» було частково надано документи, запитувані контролюючим органом. Вказує, що умовами Договору оренди № 62 від 31.08.2022 передбачений строк оренди: з 01 вересня 2022 року (дата початку строку оренди) по 31 грудня 2023 року (дата закінчення строку оренди). З огляду на зазначене, на момент придбання та реалізації товару строк дії зазначеного договору оренди закінчився. Відповідно до Комісії ГУ ДПС не було подано документи на підтвердження наявності у ТОВ «М-СТЕЛ» права користування приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Матросова, 20, враховуючи відсутність підтвердженого необхідними документами факту укладення Додаткової угоди чи договору на новий строк. Окрім того, Позивачем не було надано акти надання послуг, розрахункові документи, банківські виписки на встановлення надання послуг за даним договором оренди. Також звертає увагу суду, що площа об`єкта оренди становить 7 кв. м., що є об`єктивно мало для зберігання товарів, перелік яких наведено у видаткових накладних за фактом поставки та придбання, а також, й в цілому ведення господарської діяльності.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем в межах здійснення власної господарської діяльності було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 19 від 02.12.2025 року на загальну суму 103381 грн. 32 коп., виписану на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ", яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № від 27.12.2024р. зазначена податкова накладна прийнята, її реєстрація зупинена з посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: обсяг постачання товару/послуги 8479, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

На підтвердження здійснення господарської операції, позивачем направлено разом з поясненнями № 19 від 09.04.2025р. копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію та підтверджуючі документи. Вказана обставина сторонами у справі не заперечувалася. .

15.04.2025р. контролюючим органом було надіслано повідомлення № 12753537/40461071 про необхідність надання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та надати додаткові пояснень та/або документи, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.04.2025р. позивачем було надано до контролюючого органу додаткові пояснення №19 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Разом з тим, оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 28.04.2025р. №12794976/40461071 було відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної.

Рішення мотивоване не наданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погодившись з наведеним, позивач звернувся із скаргою на вищезазначене рішення до Комісії вищого рівня, за результатами розгляду скарга була залишена без задоволення, а рішення з питань зупинення реєстрації податкових накладних було залишено без змін, про що ухвалено відповідне рішення від 19.05.2025р. № 21377/40461071/2.

Позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 33 від 18.02.2025 року на загальну суму 85179 грн. 60 коп., виписану на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ", яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № від 17.03.2025р. зазначена податкова накладна прийнята, її реєстрація зупинена з посиланням на п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: обсяг постачання товару/послуги 8483, 8484, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

На підтвердження здійснення господарської операції, позивачем направлено разом з поясненнями № 33 від 03.04.2025р копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію та підтверджуючі документи. Вказана обставина сторонами у справі не заперечувалася.

10.04.2025р. контролюючим органом було надіслано повідомлення № 12735988/40461071 про необхідність надання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та надати додаткові пояснень та/або документи, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.04.2025р. позивачем було надано до контролюючого органу додаткові пояснення № 33 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Разом з тим, оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 23.04.2025р. № 12782982/40461071 було відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної.

Рішення мотивоване не наданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погодившись з наведеним, позивач звернувся із скаргою на вищезазначене рішення до Комісії вищого рівня, за результатами розгляду скарга була залишена без задоволення, а рішення з питань зупинення реєстрації податкових накладних було залишено без змін, про що ухвалено відповідне рішення від 14.05.2025р. № 20646/40461071/2.

Позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 40 від 30.12.2024 року на загальну суму 68428 грн. 80 коп., виписану на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ", яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № від 16.01.2025р. зазначена податкова накладна прийнята, її реєстрація зупинена з посиланням на п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: обсяг постачання товару/послуги 4802, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

В зв`язку з наведеним 03.04.2025р. позивачем подано до контролюючого органу пояснення № 40 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію та підтверджуючі документи. Вказана обставина сторонами у справі не заперечувалася.

10.04.2025р. контролюючим органом було надіслано повідомлення № 12735989/40461071 про необхідність надання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та надати додаткові пояснень та/або документи, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.04.2025р. позивачем було надано до контролюючого органу додаткові пояснення № 40 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Разом з тим, оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 23.04.2025р. № 12782993/40461071 було відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної.

Рішення мотивоване не наданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погодившись з наведеним, позивач звернувся із скаргою на вищезазначене рішення до Комісії вищого рівня, за результатами розгляду скарга була залишена без задоволення, а рішення з питань зупинення реєстрації податкових накладних було залишено без змін, про що ухвалено відповідне рішення від 14.05.2025р. № 20659/40461071/2.

Позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 142 від 27.02.2025 року на загальну суму 125880 грн. 00 коп., виписану на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ", яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № від 17.03.2025р. зазначена податкова накладна прийнята, її реєстрація зупинена з посиланням на п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: обсяг постачання товару/послуги 4821, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

В зв`язку з наведеним 03.04.2025 р. позивачем подано до контролюючого органу пояснення №142 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію та підтверджуючі документи. Вказана обставина сторонами у справі не заперечувалася.

10.04.2025р. контролюючим органом було надіслано повідомлення № 12735987/40461071 про необхідність надання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та надати додаткові пояснень та/або документи, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.04.2025р. позивачем було надано до контролюючого органу додаткові пояснення №142 та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Разом з тим, оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 23.04.2025р. № 12782981/40461071 було відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної.

Рішення мотивоване не наданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погодившись з наведеним, позивач звернувся із скаргою на вищезазначене рішення до Комісії вищого рівня, за результатами розгляду скарга була залишена без задоволення, а рішення з питань зупинення реєстрації податкових накладних було залишено без змін, про що ухвалено відповідне рішення від 14.05.2025р. № 20663/40461071/2.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час складення спірної податкової накладної) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165 (тут і далі - в редакції, чинній станом на дату зупинення реєстрації спірних податкових накладних).

Відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку № 1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пункт 7 Порядку № 1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування (крім податкової накладної/розрахунку коригування, у яких відображена операція з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність") встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Пункт 10 Порядку № 1165 передбачає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За правилами, встановленими пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.

Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (пункт 26 Порядку № 1165).

Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, передбачених Додатком 3 до Порядку № 1165, встановлено наступний критерій: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування (зокрема обсягом постачання за операціями з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"), зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (тут і далі - в редакції, чинній станом на час подання платником податків повідомлення про надання пояснень і копій документів та прийняття податковим органом оскаржуваних рішень).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пункт 4 Порядку № 520 встановлює, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 520 платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

30 вересня 2023 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 14 липня 2023 року № 394 «Про затвердження Змін до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (з урахуванням змін, внесених згідно з наказом Міністерства фінансів України № 428 від 04 серпня 2023 року), яким пункт 9 Порядку № 520 викладено у такій редакції:

«Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.»

Пункт 10 Порядку № 520 з 08 березня 2023 року на підставі наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 «Про затвердження Змін до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» також було викладено у новій редакції, а саме: «Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Відповідно до пункту 12 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 також було встановлено форми Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 1) та Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 2) (в редакції наказу від 14 липня 2023 року № 394).

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд аналізував застосування положень Порядку № 520 з урахуванням змін, що набрали чинності з 08 березня 2023 року відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19, і у постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 дійшов наступних висновків.

Так, з метою вирішення питання про наявність/відсутність підстав для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.

За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку № 520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.

Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:

1) рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;

2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;

3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній/розрахунку коригування.

У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку № 520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення/додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».

У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку № 520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання/часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Вирішуючи спір між сторонами, з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи, закріпленого частиною четвертою статті 9 КАС України, дослідивши зміст наданих позивачем пояснень/копій документів та сформованого відповідачем-1 повідомлення, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.09.2021 року між позивачем (Виконавцем) та ТОВ «СТО «ХАРЗБУТ» () (Замовник) було укладено Договір поставки № 20 від 01.09.2021 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором Продавець зобов`язується передати у власність Покупця запчастини та приладдя для автотранспортної техніки, далі- Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах визначених даним Договором. Конкретний асортимент, найменування, кількість, одиниця виміру та вартість Товару визначається у видаткових накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 2.1. Договору).

Загальна кількість товару визначається як сумарна його кількість, вказана у належним чином оформлених видаткових накладних Продавця, які з моменту їх підписання Сторонами є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.1. Договору).

Умови оплати: оплата за поставлений товар здійснюється на умовах передоплати або відстрочки платежу, але не більше, ніж 15 робочих днів від дня отримання товару (п. 4.3. Договору). Датою поставки товару вважається дата фактичного отримання товару Покупцем та підписання ним відповідних видаткових накладних.

Перехід права власності на товар відбувається в момент поставки товару Покупцю (п. 5.1. Договору).

02.12.2025 ТОВ «М-СТЕЛ» було сформовано рахунок № 964 на адресу Покупця.

У відповідності з положеннями Договору Виконавцем було передано ТМЦ, згідно видаткової накладної № 659 від 02.12.2024 на загальну суму з ПДВ 103381,32 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 659 від 02.12.2024.

Оплата здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 92722 від 11.12.2024.

За фактом передачі товару (першої події) та відповідно до положень ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 19 від 02.12.2025 року.

Придбаний товар був у ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується договором № 1-ПЗ від 19.08.2022, рахунком № 532 від 02.12.2024, видатковою накладною № 322 від 02.12.2024, товарно-транспортною накладною № 322 від 02.12.2024, платіжною інструкцією № 3364 від 24.01.2025, № 3435 від 17.02.2025.

Транспортування товару було забезпечено перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» на підставі договору перевезення вантажів № 01/07/2019г від 01.07.2019.

Договір оренди № 62 від 31.08.2022 також підтверджує наявність забезпечення нежитлового приміщення Продавця загальною площею 7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з матеріалів справи судом встановлено, що 18.02.2025 ТОВ «М-СТЕЛ» було сформовано рахунок № 123 на адресу Покупця.

У відповідності з положеннями Договору Виконавцем було передано ТМЦ, згідно видаткової накладної № 75 від 18.02.2025 на загальну суму з ПДВ 70983,00 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 75 від 18.02.2024.

Оплата здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 93147 від 17.03.2025.

За фактом передачі товару (першої події) та відповідно до положень ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 33 від 18.02.2025 року.

Придбаний товар був у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується договором № 1 від 02.01.2024, рахунком № 102 від 18.02.2025, видатковою накладною № 413 від 18.02.2025, товарно-транспортною накладною № 413 від 18.02.2025.

Транспортування товару було забезпечено перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» на підставі договору перевезення вантажів № 01/07/2019г від 01.07.2019.

30.12.2024 ТОВ «М-СТЕЛ» було сформовано рахунок № 976 на адресу Покупця. У відповідності з положеннями Договору Виконавцем було передано ТМЦ, згідно видаткової накладної № 670 від 30.12.2024 на загальну суму з ПДВ 68 428,80 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 670 від 30.12.2024.

Оплата здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 92849 від 16.01.2025.

За фактом передачі товару (першої події) та відповідно до положень ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 40 від 30.12.2024 року.

Придбаний товар був у ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується договором № 06/21 від 18.06.2021, рахунком № 363 від 20.05.2024, видатковою накладною № 183 від 20.05.2024, товарно-транспортною накладною № 183 від 20.05.2024.

Транспортування товару було забезпечено перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» на підставі договору перевезення вантажів № 01/07/2019г від 01.07.2019.

27.02.2025 ТОВ «М-СТЕЛ» було сформовано рахунок № 128 на адресу Покупця. У відповідності з положеннями Договору Виконавцем було передано ТМЦ, згідно видаткової накладної № 80 від 27.02.2025 на загальну суму з ПДВ 125 880,00 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 80 від 27.02.2025.

Оплата здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 93147 від 17.03.2025.

За фактом передачі товару (першої події) та відповідно до положень ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 142 від 27.02.2025 року.

Придбаний товар був у ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується договором № 06/21 від 18.06.2021, рахунком № 172 від 27.02.2025, видатковою накладною № 39 від 27.02.2025, товарно-транспортною накладною № 39 від 27.02.2025.

Транспортування товару було забезпечено перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» на підставі договору перевезення вантажів № 01/07/2019г від 01.07.2019.

Зазначені вище податкові накладні № 19 від 02.12.2025, № 33 від 18.02.2025, № 40 від 30.12.2024 та № 142 від 27.02.2025 були направлені на реєстрацію до ЄРПН, але позивачем отримані квитанції, за змістом яких реєстрацію цих накладних зупинено. У квитанціях зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.12.2024 № 19 та № 33 від 18.02.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8479 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, утому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, яким оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Після отримання цих квитанцій, позивачем до контролюючого органу надано пояснення разом з копіями документів.

Так, позивачем на підтвердження здійснення господарської операції, разом з Поясненнями № 19 від 09.04.2025, в якості додатків надані копії таких документів: договір з покупцем; рахунок покупцю; видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; платіжна інструкція; договір з постачальником; рахунок від постачальника; видаткова накладна від постачальника; ТТН від постачальника; платіжна інструкція на оплату; договір оренди; договір перевезення вантажів.

Аналогічний пакет документів надавався також разом з поясненнями щодо податкових накладних № 33 від 18.02.2025, № 40 від 30.12.2024 та № 142 від 27.02.2025.

За наслідком розгляду цих пояснень, контролюючим органом складені чотири повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та в цих повідомленнях містяться лише відмітки у відповідних графах, щодо необхідності надання складських документів. В свою чергу, у графі «Додаткова інформація» жодних відомостей щодо переліку конкретних документів, які має надати платник, не вказано.

У зв`язку з цим, позивачем були надані додаткові пояснення щодо кожної спірної податкової накладної та стосовно складських документів ТОВ «М-СТЕЛ» надало картку рахунку 281 (5 од.) та картку складського обліку (5 од.).

В свою чергу, контролюючим органом щодо кожної податкової накладної було прийнято рішення про відмову в їх реєстрації в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

В свою чергу, в розділі «Додаткова інформація» посилання на те, які конкретно документи не були надані платником, у спірних рішеннях не зазначено.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавались ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім цього, вимоги частини 4 статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, у тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи та, у відповідних випадках, до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі № 560/391/19.

За таких обставин, необхідно надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, у тому числі тим документам, що не були надані до контролюючого органу, однак у своїй сукупності спростовують доводи податкового органу.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суд, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.

У постанові від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли рішення породжує для особи несприятливі наслідки.

Згідно з висновком Верховного Суду принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Колегія суддів зазначає, що зміст отриманих платником квитанції свідчать про те, що в них міститься лише посилання на загальний перелік первинних документів.

Після отримання цих квитанцій позивачем надано пояснення та долучено копії документів, які він вважав достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

В свою чергу, за наслідком розгляду цих пояснень, контролюючим органом складені повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких у відповідній графі містилася відмітка про необхідність надання складських документів, але в графі «Додаткова інформація» відсутні відомості про те, які конкретно складські документи має надати платник.

Після отримання цього повідомлення позивачем також надані пояснення долучено копії документів: картку рахунку 281 (5 од.) та картку складського обліку (5 од.).

В свою чергу, приймаючи рішення про відмову у реєстрації вказаних вище податкових накладних, відповідач, вказуючи, що платником надано документи не в повному обсязі, у жодному з прийнятих рішень у відповідній графі «Додаткова інформація» не зазначає, які конкретно документи не були надані, але були необхідними для прийняття рішень про реєстрацію цих податкових накладних.

Що стосується апелянта про те, що умовами Договору оренди № 62 від 31.08.2022 передбачений строк оренди: з 01 вересня 2022 року (дата початку строку оренди) по 31 грудня 2023 року (дата закінчення строку оренди), з огляду на що на момент придбання та реалізації товару строк дії зазначеного договору оренди закінчився, а також те, що позивачем не було надано акти надання послуг, розрахункові документи, банківські виписки на встановлення надання послуг за даним договором оренди, а також те, що оскільки площа об`єкта оренди становить 7 кв. м., що є об`єктивно мало для зберігання товарів, перелік яких наведено у видаткових накладних за фактом поставки та придбання, а також, й в цілому ведення господарської діяльності, колегія суддів зазначає, що такі доводи свідчать про те, що податковим органом ставиться під сумнів сам факт реальності вчинення підприємством позивача правочину з ТОВ «СТО «ХАРЗБУТ», з посиланням на виявлені обставини щодо правочину (укладення договору оренди) з іншим суб`єктом господарювання.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.06.2023 по справі № 500/2655/22 та постанові від 21 березня 2024 року у справі № 400/3927/22.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 23 лютого 2023 року у справі № 420/9924/20, від 27 січня 2022 року (справа № 380/2365/21), від 18 червня 2019 року (справа № 0740/804/18), від 23 жовтня 2018 року (справа № 822/1817/1).

Дослідивши зміст рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає, що підставою його прийняття вказано: ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначених у податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Разом з тим, як вказувалося вище, конкретного переліку документів, які не були надані платником, спірне рішення не містить.

В свою чергу, дослідивши зміст наданих позивачем документів, колегія суддів зазначає, що надані документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, містять достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відповідачем не зазначено підстав їх не врахування та неможливості зареєструвати податкову накладну, а також не зазначено конкретного переліку документів, відсутність яких (не надання позивачем) слугувало підставою для прийняття спірного рішення про відмову в реєстрації цієї податкової накладної.

Також колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом лише під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а, відтак, до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.

Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправними та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати податкову накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Верховним Судом у постанові від 07.05.2020 у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 у справі № 500/770/21.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію підприємством позивача, датою її подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Що стосується доводів апелянта в частині того, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн у немайнових спорах явно не є співрозмірним із складністю справи та ціною позову та невідомо, як саме було розраховано адвокатом розмір гонорару, який наразі просить відшкодувати, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу не вирішувалося, а суд лише вирішив питання про стягнення з відповідачів судового збору, який був сплачений при поданні позовної заяви.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 520/21244/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов