Справа № 460/654/26
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань продовження процесуального строку

29 січня 2026 року м. Рівне№460/654/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції № 45 від 15.09.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.01.2026 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням підстав для його поновлення за весь період пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.

28.01.2026 через підсистему "Електронний суду" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, за змістом якої позивач просить визнати причини пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними та поновити його. Вказану заяву обґрунтовує тим, що відповідно до листа про надання відповіді на запит від 15.01.2026 № Ф-1103/41/30/01-2025 позивачем було отримано копію наказу від 15.09.2025 за № 45 «Про застосування до працівника управління поліції в Рівненській області ДПП дисциплінарного стягнення», отже тільки після отримання вказаного наказу позивач мав можливість звернутися до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку та досліджуючи поважність зазначених позивачем причин пропуску строку звернення до суду в межах аргументів наведених у заяві, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.02.2021 (справа № 640/25034/19, адміністративне провадження № К/9901/31673/20) зазначає наступне:

день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що 15.01.2026 він отримав копію наказу від 15.09.2025 за № 45 «Про застосування до працівника управління поліції в Рівненській області ДПП дисциплінарного стягнення» шляхом надсилання відповідної копії у відповідь на запит, а тому, на думку позивача, місячний строк звернення до суду з цим позовом необхідно обраховувати саме з 15.01.2026 як з дня, коли позивач отримав копію наказу та мав можливість звернутися до суду із відповідним позовом.

Проте, суд зауважує, що отримання позивачем (його представником) листа відповідача від 15.01.2026 у відповідь на запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Предметом спору в цій справі є наказ Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції № 45 від 15.09.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

З матеріалів адміністративної справи, зокрема доданої до позовної заяви копії оскаржуваного наказу, вбачається, що позивач був ознайомлений з ним під підпис 22.09.2025, відтак суд критично оцінює посилання позивача на початок перебігу строку звернення до суду з дати отримання копії оскаржуваного наказу.

До адміністративного суду з цим позовом представник позивача звернувся шляхом його направлення до суду через підсистему "Електронний суд" лише 15.01.2026, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, установленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отже, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду з цим позовом в межах місячного строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, та заявити клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно їх надати.

Так, частина п`ята статті 161 КАС України закріплює, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання, зокрема, про витребування доказів. Вимоги до такого клопотання регламентовані статтею 80 КАС України, яка в частині першій встановлює, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд звертає увагу, що подана заява про усунення недоліків не містить доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, зокрема, не містить доказів на підтвердження того, що з моменту ознайомлення позивача з наказом 22.09.2025 і до моменту звернення до суду із адміністративним позовом 15.01.2026 (тобто протягом більш ніж трьох місяців) позивачем вчинялись дії, які свідчили б про намагання звернутися до суду в межах місячного строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Вирішуючи питання про поновлення строку зверненнядо суду, суд повинен встановити на підставі поданої заяви наявність або відсутність обставин для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.03.2024 (справа № 560/14349/23), строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (п. 46).

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням положень статей 122, 161 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Суд зауважує, що питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне з власної ініціативи продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 16.01.2026, тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали та запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням інших причини пропуску строку звернення для його поновлення за весь період пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 241, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Василюк Валерії Валеріївни про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку, - відмовити.

Причини пропуску строку звернення до суду, вказані представником ОСОБА_1 , адвокатом Василюк Валерією Валеріївною, в заяві про усунення недоліків (вх. № 6220/26 від 28.01.2026), - визнати неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 16.01.2026, тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК