Справа № 420/36337/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді - Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ.» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 37870/15-32-04-04 від 18.07.2025, складене Головним управлінням ДПС у Одеській області, про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТ." () штрафних (фінансових) санкції у сумі 108 319,50 грн., передбачених пунктом п. 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.06.2025, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України, Головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб оптової та роздрібної торгівлі, ремонту автотранспортних засобів і мотоциклів управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області Попизенко Олексієм Васильовичем було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2022, 2023 рр., за результатами якого було складено акт від 18.06.2025 № 30364/15-32-04-04/43669868. На підставі вказаного акту камеральної перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № 37870/15-32-04-04 від 18.07.2025. Позивач наголошує, що на момент ухвалення спірного податкового повідомлення-рішення відбулися зміни у податковому законодавстві, які безпідставно не були враховані в момент прийняття такого податкового повідомлення-рішення. Зокрема, платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у п.89, 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» ПК України умов. Варто зазначити, що згідно з пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу). Необхідно також врахувати і приписи частини першої статті 58 Конституції України, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Водночас ГУ ДПС в Одеській області неправомірно застосував розмір штрафу, що був встановлений на день реєстрації спірних податкових накладних (пунктом 120- 1.1 статті 120 ПК України), а не на день прийняття податкового повідомлення рішення, а тому не врахував положення статті 58 Конституції України та пункту 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Отже, на підставі викладеного можливо зробити висновок, що ГУ ДПС в Одеській області розрахунок штрафних санкцій здійснено неправомірно, без урахування внесених у податкове законодавство змін, що має своїм наслідком визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому, спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню не через відсутність обов`язку по сплаті штрафу, а через висновок про неправильний розрахунок суми такого штрафу.

Ухвалою судді від 05.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

19.11.2025 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами камеральної перевірки, проведеної на законних підставах та у порядку, визначеному ПК України, якою достовірно встановлено факт порушення ТОВ «ТТ» граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Факт та тривалість прострочення підтверджуються даними інформаційних систем ДПС і не спростовані позивачем. Штрафні санкції застосовані правомірно відповідно до ст. 120-1 ПКУ, а також пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПКУ з урахуванням дати складання податкових накладних, оскільки Закон № 2876-ІХ не має зворотної дії в часі та не поширюється на правовідносини, які виникли і були припинені до набрання ним чинності. Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації ПН є триваючим, а тому відповідальність визначається за нормами, чинними на момент вчинення та припинення такого порушення. Позивач не надав доказів наявності обставин, що звільняють його від фінансової відповідальності або пом`якшують її, зокрема не подавав заяви про неможливість виконання податкових обов`язків у порядку, визначеному законодавством. За таких умов податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 24.11.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

11.12.2025 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення, згідно з якими фактично позивач не погоджується з розміром застосованого штрафу. На переконання позивача, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вже діяли положення пунктів 89 та 90 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення, а тому штраф мав розраховуватись у розмірах визначених саме пунктом 90 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Отже, ключовими та спірним питаннями у цій справі є правомірність визначення позивачу штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних у розмірах визначених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що контролюючим органом неправильно застосовано до спірних правовідносин пункт 120-1.1 статті 120-1, підпункти 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Дані твердження є необґрунтованим оскільки Позивачем не враховано того, що Закон України від 12 січня 2023 року № 2876-IX "Про внесення змін до розділу XX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування" (набрав чинності 08 лютого 2023 року), (далі - Закон № 2876-IX) не має прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Отже, штрафи у розмірах, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, застосовуються у разі порушення платником податку граничних строків реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування у ЄРПН, які передбачені саме пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. При цьому порушення платником податку граничних строків реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування у ЄРПН, які припадають на період до дати набрання чинності Законом № 2876-ІХ, тягне за собою накладання на такого платника податку штрафу у розмірах, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно наданого клопотання, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 29.01.2026 о 12:00 год.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 розділу ІІ ПКУ проведена камеральна перевірка ТОВ «ТТ.» () з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складено акт камеральної перевірки щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних від 18.06.2025 № 30364/15-32-04-04/43669868, який було направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства.

При перевірці було використано інформацію, яка зберігається в базах даних інформаційних, комунікаційних та інформаційно-комунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ТТ." () граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених підпунктом 201.10 статті 201 ПКУ та пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ, з урахуванням змін, внесених Законом України № 2876-ІХ, а саме:

1. № 16333 від 11.06.2022 на суму 47 696,44; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 05:54; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

2. № 16334 від 11.06.2022 на суму 57815,98; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 05:54; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

3. № 7000120 від 10.06.2022 на суму 34785,03; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 05:54; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

4. № 16328 від 09.06.2022 на суму 45641,95; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 05:54; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

5. № 16329 від 09.06.2022 на суму 39971,254; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

6. № 16324 від 11.06.2022 на суму 21003,46; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:57; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

7. № 16208 від 11.06.2022 на суму 52375,85; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:57; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

8. № 16362 від 13.06.2022 на суму 114747,29; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

9. № 16332 від 11.06.2022 на суму 53750,80; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:57; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

10. № 16207 від 11.06.2022 на суму 46351,87; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:57; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

11. № 16335 від 11.06.2022 на суму 40736,78; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

12. № 7000119 від 09.06.2022 на суму 53885,94; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

13. № 7000122 від 11.06.2022 на суму 25393,71; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

14. № 16321 від 11.06.2022 на суму 46935,48; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:57; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

15. № 16330 від 09.06.2022 на суму 55531,96; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

16. № 7000123 від 13.06.2022 на суму 26367,52; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

17. № 16327 від 09.06.2022 на суму 55233,60; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

18. № 16355 від 13.06.2022 на суму 67921,57; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

19. № 16822 від 13.06.2022 на суму 94587,83; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

20. № 16331 від 09.06.2022 на суму 44523,19; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

21. № 16359 від 13.06.2022 на суму 56076,64; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 01.07.2022 08:58; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 1;

22. № 60558 від 26.10.2023 на суму 1860,80; дата реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН 03.01.2024 03:38; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН - 46.

На підставі Акту перевірки, в порядку пункту 86.8 статті 86 ПКУ Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 37870/15-32-04-04 (форма «Н»), яким до Товариства застосовано штрафну санкцію в розмірі 108319,50 грн. Згідно розрахунку штрафу, податковим органом застосовано 10% розміру штрафу по всіх податкових накладних.

Не погодившись із даним податковим повідомленням-рішенням, Товариство звернулося зі скаргою до ДПС України, за результатами розгляду якої прийнято рішення про залишення скарги без розгляду № 29168/6/99-00-06-03-01-06 від 08.10.2025, так як платником податків порушено десятиденний термін оскарження, визначений п. 56.3 ст. 56 ПКУ та згідно з п. 56.7 ст. 56 ПКУ.

Позивач, зважаючи на те, що на дату застосування штрафу відповідач мав керуватись пунктами 89-90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якими передбачено суттєво нижчі розміри штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до абзацу 14 пп. 201.10 ст. 201 ПКУ реєстрація податкових накладних та/ або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 ПКУ, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

У постановах від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 та від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23, від 24 вересня 2024 року у справі № 500/261/24 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації. Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Зазначення в пунктах 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України «Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні» не є та не може розцінюватись як пряма вказівка, що зазначені пункти мають зворотну дію в часі, тобто їх дія має поширюється на правовідносини, які виникли з 24 лютого 2022 року.

Відповідно, розповсюджувати дію пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.

Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом № 2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

У постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 400/226/24 Верховний Суд також зазначав, що положення пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: приписи пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України мають взаємно відсильні норми одна на одну. Положеннями Закону № 2876-ІX не було скасовано чи прямо призупинено дію приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. З формально-юридичної точки зору, вище зазначені приписи ПК України і надалі продовжують діяти. При цьому, колізія в аспекті одночасної дії різних правил регулювання відповідних відносин наразі долається колізійним принципом «Lex posterior derogat legi priori» (новий закон превалює над старим законом), що однак не означає зворотної дії в часі нового закону. Механіка правового регулювання, яка передбачена у пунктах 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України перебуває у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Більше того, пункт 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачає окремий склад податкового правопорушення, так як фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у пункті 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам пункту 201.10. статті 201 ПК України. Положення пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та пункту 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Зворотна дія у часі положень пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не є можливою.

Отже, оскільки в межах спірних правовідносин податкові накладні позивач склав з порушеннями строку в період червень, жовтень 2022 року, то суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, оскільки застосуванню підлягали загальні правила як щодо строків їх реєстрації, так і умов притягнення до відповідальності за їх порушення, у зв`язку з цим підстави для звільнення позивача від відповідальності відсутні.

Оскільки строк реєстрації податкових накладних, складених у вищевказаних періодах, розпочався і закінчився до набрання чинності Законом № 2876-IX, підстави для поширення на спірні правовідносини пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України відсутні.

Варто зауважити, що Верховний Суд вже вирішував зазначене питання, зокрема у постановах від 24 вересня 2024 року у справі № 520/24541/23, від 24 вересня 2024 року у справі № 560/19985/23, від 24 вересня 2024 року у справі № 560/9886/23, висновки якого підлягають врахуванню у цій справі відповідно до частини третьої статті 341 КАС України.

Верховний Суд зазначив, що системний аналіз загальних норм (статті 120-1 і 201 ПК України) і тимчасових (пункти 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) дає підстави для висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин ПК України, фактично, розділив розмір фінансової відповідальності за податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних на дві категорії в залежності від норми, якою такий строк був встановлений, а саме:

1) у випадку, якщо до конкретної податкової накладної застосовним є строк її граничної реєстрації, встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної поза таким строком утворює склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України;

2) у випадку, якщо до конкретної податкової накладної застосовним є строк її граничної реєстрації, встановлений пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, реєстрація податкової накладної поза таким строком утворює склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Отже, розмір штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних залежить від складу правопорушення, допущеного платником податків.

Це свідчить про відсутність колізії між загальними нормами (статті 120-1 і 201 ПК України) і тимчасовими (пункти 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України), оскільки відсутні підстави вважати, що одне і те саме питання станом на час виникнення спірних правовідносин врегульовувалося різними нормами права по-різному.

Зазначені норми сформульовані чітко та зрозуміло, не допускають множинного трактування, а відтак немає підстав для застосування до спірних правовідносин норм підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункту 56.21 статті 56 ПК України.

Оскільки у цій справі податкове правопорушення щодо реєстрації податкових накладних виникло внаслідок порушення позивачем саме строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, і відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах у цій частині пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, правомірним є притягнення позивача до відповідальності на підставі і в розмірах, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, який був чинним на час прийняття податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, помилковими є твердження позивача, що пункт 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України прямо вказує на обов`язок податкового органу під час розрахунку штрафних санкцій за вчинене позивачем порушення застосовувати розміри, що визначені пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

На підтвердження вище наведених висновків, суд додатково звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року справа № 200/4768/23 (адміністративне провадження № К/990/17494/24).

У наведеній справі, що розглядалась складом судової палати, сформовані та по суті зроблені аналогічні та детальні правові висновки щодо правозастосування правових норм, які були предметом оцінки в межах цих спірних правовідносин.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ.» (54050, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пр. Богоявленський, буд. 309; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, М. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк