Справа № 440/3834/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/3834/25

Полтавський окружний адміністративний сул, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 440/3834/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у даній справі ухвалено позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 із обмеженням максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 без обмеження її максимальним розміром.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо застосування з 01.01.2025, з 01.03.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", та обмеження максимальним розміром при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" та з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн."

20.10.2025 видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 01.01.2026 постановлено заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі від 09.05.2025 у справі №440/3834/25 задовольнити. Змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 09.05.2025 у справі №440/3834/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 без обмеження її максимальним розміром; здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше проведених виплат; здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" та з урахуванням раніше проведених виплат, на "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоотриману заборгованість із виплати пенсії у розмірі 144 260, 07 грн грн (стосорок чотири тисячі двісті шістдесят гривень та 07 коп.) на користь ОСОБА_1 ".

08.01.2026 до суду надійшла заява від позивача про визнання протиправними дій щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у справі №440/3834/25, в якій він просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі №440/3834/25 через порушення порядку виплати пенсійного забезпечення позивача до теперішнього часу, а також постановити ухвалу в порядку ст.249 КАС України через порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області своїх повноважень, на протязі надмірно тривалого часу, по виплаті пенсійного забезпечення позивача, починаючи з 2023 року та зменшення щомісячного розміру виплати пенсії, встановленого документом про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду по справі №440/3834/25 з 01.03.2025 року шляхом порушення прав позивача ОСОБА_1 , відповідно до ч.4 63 Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо виплати щомісячної пенсії, в зменшеному розмірі станом на 05.01.2026, розміром 25950,00 грн., що не відповідає раніше нарахованої щомісячної сумі пенсії за рішенням суду з 01.03.2025 року розміром - 30025,65 грн. та не відповідає вимогам ч.2 статті 52 Закону №2262 сумісно з частиною другою статті 85 Виплата пенсій Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788 від 05.11.1991р., яка передбачає виплату пенсій провадити за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, де встановленим строком по виплаті щомісячного пенсійного забезпечення для військовослужбовців є 5 число кожного місяця року.

З 09.01.2026 по 15.01.2026 суддя перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 16.01.2026 призначена заява позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 09.05.2025 у справі № 440/3834/25 до розгляду в порядку письмового провадження. Витребувано від відповідача: пояснення щодо підстав невиконання рішення суду від 09.05.2025 у справі № 440/3834/25; докази причин поважності невиконання рішення суду від 09.05.2025 у справі № 440/3834/25; відомості щодо керівника відповідача (в тому числі його РНОКПП), який є відповідальним за виконання рішенням суду невиконання рішення суду від 09.05.2025 у справі № 440/3834/25.

21.01.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких він вказує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у справі №440/3834/2 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат; з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та з урахуванням раніше проведених виплат. Виплату пенсії розпочато з 01.01.2026 в розмірі 30025,65 грн.

Нарахована доплата до пенсії за рішенням суду за період з 01.02.2023 по 31.12.2025 у розмірі 144260,07 грн. До даних пояснень доданий розрахунок заборгованості за період лютий 2023-грудень 2025 у розмірі 144260,07 грн., протоколи перерахунку пенсії позивача.

22.01.2026 до суду від позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі, до якого ним доєднаний "скріншот" про зарахування пенсії від 05.01.2026, відповідно до якого розмір пенсії складає 25950,00 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2026 витребувані від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: пояснення щодо виплати пенсії позивачу 05.01.2026 у розмірі 25950,00 грн - у меншому розмірі, ніж повинна виплачуватися позивачу на виконання рішення суду у даній справі з 01.01.2026; пояснення щодо наявності інших підстав обмеження пенсії із 01.01.2026, які не були підставою та предметом позову у цій справі.

27.01.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначене, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у справі №440/3834/25 набрало законної сили 06.10.2025 та підпадає під дію «Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», затвердженого Постановою №821. Головним управлінням, на виконання рішення суду, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Виплату пенсії розпочато з 01.01.2026. Сума нарахованої пенсійної виплати, на виконання рішення суду, складає 30025,65 грн.

Згідно частини п`ятої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Норма вказаної частини статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» кореспондується із статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI.З 01.01.2026 в Україні, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», максимальний розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень тощо) не може перевищувати 25950,00 грн. Ця межа становить 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. У зв`язку з чим, максимально можлива виплачена сума пенсійної виплати становить 25950,00 грн. Різниця між нарахованою сумою виплати за рішенням суду (30025,65 грн) та максимально можливою виплаченою сумою (25950,00 грн) обліковується в підсистемі «Реєстр судових рішень», як поточна заборгованість (4075,65 грн).

29.01.2026 від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, у яких він зазначив, зокрема, що Таким чином, Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7- рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (будь-яке обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII. Відтак, положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення є неконституційними та з 20.12.2016 року втратили чинність. Відповідач не співміряв свої висновки, коли надавав пояснення, з вищевказаними нормами права, а також не брав до уваги статтю 92 Конституції України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання протиправними дії під час виконання рішення суду, з наступних підстав.

Судом встановлена обставина, що рішення суду у справі №440/3079/25 набрало законної сили 06.10.2025.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого визначено у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Суд встановив, що відповідно до протоколів перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023, 01.01.2025, 01.03.2025 відповідач провів перерахунок пенсії на виконання рішення суду у даній справі без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану". Відповідно до даних протоколів перерахунку пенсії позивача розмір пенсії на виконання рішення суду у даній справі з 01.01.2026 складає 30025,65 грн.

Окрім того, доплату пенсії за рішенням суду за період з 01.02.2023 по 31.12.2025 у розмірі 144260,07 грн. Так, ухвалою суду від 01.01.2026 постановлено заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі від 09.05.2025 у справі №440/3834/25 задовольнити. Змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 09.05.2025 у справі №440/3834/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 без обмеження її максимальним розміром; здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше проведених виплат; здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" та з урахуванням раніше проведених виплат, на "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоотриману заборгованість із виплати пенсії у розмірі 144 260, 07 грн (сто сорок чотири тисячі двісті шістдесят гривень та 07 коп.) на користь ОСОБА_1 ".

Позивач вказує, що на його банківський рахунок 05.01.2026 надійшла пенсія у сумі 25950,00 грн, що підтверджується "скріншотом" про зарахування коштів. Суд встановив, що відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача з 01.01.2026 підсумок пенсії складає 30025,65, проте пенсія обмежується максимальним розміром у сумі 25950, 00 грн.

Різниця між нарахованою сумою виплати за рішенням суду 30025,65 грн та виплаченою сумою 25950,00 грн обліковується в підсистемі «Реєстр судових рішень», як поточна заборгованість (4075,65 грн).

Обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч. 7 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У зв`язку з цим суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнано неконституційними положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду зазначено, що положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3209 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення осіб, які втратили працездатність, - 2595 гривень.

Отже, відповідач здійснив обмеження розміру пенсії позивачу з 01.01.2026 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, такі дії відповідача не були підставами та предметом позову у межах розгляду цієї справи судом щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, у цій справі відповідно до протоколів перерахунку пенсії обмежував пенсію максимальним розміром у сумі 24619,92 грн. та з урахуванням понижуючих коефіцієнтів, тобто обмеження пенсії з підстав десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність у цій справі не існувало.

Тобто, позивач має право або звернутися до суду за захистом своїх прав щодо обмеження розміру пенсії з 01.01.2026 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність; або подати заяву в іншій судовій справі, якщо іншим судовим рішенням вже встановлювалась протиправність дій відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивачу розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з тотожних підстав (довідка, рішення суду тощо) обрахунку суми пенсії.

Таким чином, суд не може прийти до висновку про наявність бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду у даній справі, оскільки підстави обмеження пенсії відмінні від тих, яким суд надавав правову оцінку у цій справі.

Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду.

З огляду на відсутність підстав для задоволення заяви, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297, ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду у справі № 440/3834/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя В.І. Бевза