Справа № 420/19509/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/19509/25

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Дата і місце ухвалення: 28.11.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р., визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000059.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання укладеного з фірмою ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) зовнішньоекономічного договору (контракту) №12122024 від 12.12.2024р. ним було імпортовано на митну територію України товар (сталь оцинкована з полімерним покриттям у рулонах) згідно митної декларації №25UА79U1 від 11.02.2025р. Товар задекларовано за основним методом визначення вартості товарів - за ціною договору, на підтвердження визначеної митної вартості товариством надані відповідні документи, визначені статтею 53 МК України. Однак, митним органом прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р., яким митну вартість товару скориговано за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. Вказане рішення Одеської митниці та картку відмови №UA500110/2025/000059 ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» вважає протиправними та зазначало, що в них не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Позивач стверджував про необґрунтованість посилань Митниці на те, що ціна продажу оцінюваного товару за контрактом, укладеним не з виробником товару, є нижчою, аніж ціна ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» та іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України за контрактами, укладеними з безпосереднім виробником товару. Такі доводи Митниці не підтверджено належними доказами, в той час як відомості, які містяться в базах даних ЄАІС та АСМО «Інспектор-2006» мають лише допоміжний інформаційний характер. Митні декларації країни відправлення жодним чином не стосуються безпосередньо торгових операцій позивача та були складені з метою поміщення товару у режим експорту з метою випуску продукції та наступного продажу фірмою ARMADIUS STEEL LTD. Щодо оплати товару, то ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» зазначало, що умовами п.4.1 Контракту №12122024 від 12.12.2024р. передбачено можливість оплати з відстрочкою до 31.12.2025р., що узгоджується зі змістом інвойсу №AR-12122024. Також, позивач посилався на те, що витрати на транспортування товару належним чином ним підтверджено первинними документами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000059.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» судовий збір в розмірі 6879,55 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 28.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що за митною декларацією (МД) №25UА79U1 від 11.02.2025р. автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 101-1 Витребування оригіналів документів, зазначених в митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів; 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені в цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби; 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість. Зазначені форми контролю є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

Також, апелянт посилається на те, що Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містяться розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р. Зокрема, декларантом у графі 9(а) декларації митної вартості №25UА79U1 від 11.02.2025р. заявлено недостовірні відомості щодо пов`язаності продавця та покупця. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань генеральний директор фірмою ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) Віктор Федоров є одночасно засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР». Також, пункт 4.1 Контракту та інвойс від 12.12.2024р. №AR-12122024 не містять конкретно визначених умов оплати за товар, у зв`язку з чим у митного органу відсутня можливість здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, до Митниці не надано. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості про вартість перевантаження товару, що свідчить про не включення декларантом до митної вартості всіх витрат (складових митної вартості), а саме: визначених пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України.

Посилається апелянт і на те, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтовано ототожнив електронну митну декларацію з декларацією митної вартості. Саме декларація митної вартості, подана відповідно до Порядку №599, містить обов`язок декларанта відобразити всі обставини, що мають значення для визначення митної вартості, в т.ч. інформацію щодо наявність або відсутність пов`язаності покупця і продавця у розумінні ст.58 МК України та ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що експорті митні декларації країни відправлення є офіційними документами митного органу іноземної держави, що підтверджують фактичний експорт товару, його кількісні, вартісні та комерційні характеристики. Такі документи є об`єктивним джерелом інформації про первинну ціну товару на етапі його вибуття з країни виробництва і безпосередньо стосуються оцінюваного товару незалежно від кількості послідовних договорів купівлі-продажу в ланцюгу постачання.

Також, апелянт зазначає, що наявність у контракті та інвойсі формулювання про відстрочення платежу до 31.12.2025р. не підтверджує реальності ціни, що підлягає сплаті, та не дає можливості встановити, чи відповідає така ціна звичайним умовам комерційного обороту. До того ж, судом проігноровано відсутність у наданих товариством до митного оформлення документах витрат на перевантаження товару у порту IZMIR (Turkey).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.12.2024р. між ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (покупець) та ARMADIUS STEEL LTD (продавець) укладено контракт №12122024, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар - сталь оцинковану з полімерним покриттям у рулонах в номенклатурі, кількості та за цінами, зазначеними в інвойсах.

11.02.2025р. декларантом позивача подано до митного оформлення митну декларацію №25UA79U1 щодо товару: прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки 1250 мм оцинкований з полімерним покриттям: - сталь оцинкована з полімерним покриттям у рулонах ZN 80 гр/м2, марка сталі у відповідності до DX51D, розміри: 0.45х1250 RAL 1015 GLOSSY - 49,516тн. 0.45х1250 RAL 3005 GLOSSY - 25,270тн. 0.45х1250 RAL 6002 GLOSSY - 26,000тн. 0.45х1250 RAL 6005 GLOSSY - 73,590тн. 0.45х1250 RAL 7004 GLOSSY - 46,600тн. 0.45х1250 RAL 7024 GLOSSY - 50.190тн. 0.45х1250 RAL 8017 GLOSSY - 24,150тн. 0.45х1250 RAL 9003 GLOSSY - 123,910тн. 0.45х1250 RAL 9006 GLOSSY - 98,592тн. 0.45х1250 RAL 3005 WRINKLE - 24,730тн. 0.45х1250 RAL 6005 WRINKLE - 22,910тн. 0.45х1250 RAL 7024 WRINKLE - 248,816тн., - не містять у своєму складі радіоактивних матеріалів. Не подвійного та не військового призначення. Виробник: PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD. S.NO. Країна виробництва: IN, Індія. Торговельна марка: PRABHAT.

У графі 42 митної декларації №25UA79U1 митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої до декларування митної вартості товару декларантом, разом із митною декларацією №25UA79U1 було надано наступні документи: сертифікат якості від 10.12.2024р.; рахунок фактура (інвойс) від 12.12.2024р. №AR-12122024; пакувальний лист від 12.12.2024р. №AR-12122024; коносамент 43-А від 12.12.2024р.; навантажувальний документ №2 від 03.02.2025р.; сертифікат про походження товару №03422 від 17.12.2024р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №15/10-02 від 10.02.2025р.; прайс-лист виробника товару від 12.12.2024р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №12122024 від 12.12.2024р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 12.12.2024р.; договір (контракт) про перевезення КНАЦ-ТТ251124 від 22.11.2024р.; копії митних декларацій країни відправлення.

18.02.2025р., за результатами перевірки вищезазначеної митної декларації, Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000028/1 у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. (в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до пункту 6.3 розділу 6 зовнішньоекономічного договору (контракту) №12122024 від 12.12.2024р. вказаний обов`язковий перелік товаросупровідних документів, які постачальник повинен надавати. Проте, до митного оформлення надано не було контейнерний лист, ваговий лист, що суперечить умовам контракту;

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час з урахуванням вагових характеристик, є більшим та становить: по товару №1 - 1,0969 дол. США/кг (МД від 11.06.2024р. №UA100180/2024/007537), ніж заявлено декларантом 1,0419 дол. США/кг.

Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000059.

21.02.2025р. ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» подало скаргу на рішення Одеської митниці №UA500110/2025/000028/1 від 18.02.2025р.

Рішенням Держмитслужби від 27.03.2025р. №15/15-02-02/13/1851 про результати розгляду скарги від 21.02.2025р. №21-02/25 рішення про коригування митної вартості товарів від 18.02.2025р. №UA500110/2025/000028/1 скасовано та зобов`язано відповідача прийняти нове рішення.

На виконання вищезазначеного рішення Держмитслужби Одеською митницею прийнято нове рішення №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р. про коригування митної вартості товару, у п.33 якого зазначено:

1) зовнішньоекономічний договір від 12.12.2024р. №12122024 укладений між компанією ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) (продавець) в особі генерального директора Федорова Віктора та ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (покупець) в особі генерального директора Федорової Ірини, згідно з яким, зокрема: оплата покупцем продавцю здійснюється згідно з умовами, зазначеними у відповідних інвойсах до Контракту та з відстрочкою до 31.12.2025р. із можливістю раннього погашення (пункт 4.1); товар поставляється на умовах FOB, CIF, CPT (Інкотермс 2010), або інші умови постачання, зазначені у інвойсах на товар (пункт 5.1). Першочергово слід відмітити, що продавець та покупець є пов`язаними особами у розумінні пункту 4 статті 15 Угоди, оскільки згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, генеральний директор ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) Федоров Віктор є одночасно засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР». Однак, декларантом у графі 9(а) декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079 заявлено недостовірні відомості щодо пов`язаності продавця та покупця у розумінні статті 15 Угоди. При цьому, відповідно до АСМО «Інспектор», ціна продажу оцінюваного товару за Контрактом, укладеним не з виробником товару, є нижчою ніж ціна ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» та іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України за контрактами, укладеним з безпосереднім виробником PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD. S.NO. Зазначене вище вказує на обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару. З урахуванням положень частини 18 статті 58 Кодексу при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості операцій, які здійснювались одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваним товаром, при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну, або митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62 чи 63 Кодексу;

2) подані до митного оформлення митні декларації країни відправлення від 06.12.2024р. №6241445, від 07.12.2024р. №6244710, №6264428 та від 08.12.2024р. №6271940, №6274194 №6275868 не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, оскільки складені раніше дати зовнішньоекономічного договору від 12.12.2024р. №12122024, інвойсу від 12.12.2024р. №AR12122024 та коносаменту від 12.12.2024р. №43-А;

3) одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу). Враховуючи те, що пункт 4.1 Контракту та інвойс від 12.12.2024р. №AR-12122024 не містять конкретно визначених умов оплати, у митного органу відсутня можливість здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з огляду на те, що на момент митного оформлення 2 оплата за оцінюваний товар вже могла бути здійснена. Проте, банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, на розгляд не надано;

4) відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі - Наказ №599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару скаржником до митного оформлення надано Договір, заявку від 22.11.2024р. №1 до Договору, довідку про транспортно-експедиційні витрати від 10.02.2025р. №15/10-02, рахунок на оплату від 07.02.2025р. №151, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.02.2025р. №160, коносамент від 12.12.2024р. №43-А. Слід відмітити, відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення, підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення. При цьому, відповідно до рахунку на оплату від 07.02.2025р. №151 та акта здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.02.2025р. №160 перевезення товару здійснювалось на підставі коносамента №247183878, який до митного оформлення не надано, що не дає можливості ідентифікувати такий рахунок та акт з поставкою оцінюваного товару. Згідно з відомостями, наведеними в коносаменті від 12.12.2024р. №43-А та графі 21 ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079, перевезення товару по маршруту IZMIR, TURKEY порт Одеса, Україна здійснювалось двома морськими суднами MAERSK GUATEMALA 449W та HARRISON, РЕЙС 46, що свідчить про здійснення перевантаження товару. Однак, відомості про вартість перевантаження товару відсутні в поданих до митного оформлення документах та у графі 21 декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079. Зазначене свідчить про не включення декларантом до митної вартості всіх витрат (складових митної вартості), зокрема, визначених пунктом 6 частини десятої статті 58 Кодексу.

Таким чином, за висновками Митниці, декларантом невірно проведено розрахунок митної вартості, що з урахуванням пункту 1 частини 6 статті 54 Кодексу є підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Митну вартість імпортованого товариством товару скориговано Одеською митницею за другорядним методом - методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. (за рівнем митної вартості 1,0969 дол. США/кг, аніж заявлено декларантом 1,0418 дол. США/кг; МД від 11.06.2024р. №UA100180/2024/007537U2).

Також, відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000059.

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000059 ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р. зазначила, що продавець та покупець за Контрактом №12122024 є пов`язаними особами у розумінні пункту 4 статті 15 Угоди, оскільки згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, генеральний директор ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) Федоров Віктор є одночасно засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР». Однак, декларантом у графі 9(а) декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079, заявлено недостовірні відомості щодо пов`язаності продавця та покупця у розумінні статті 15 Угоди. При цьому, відповідно до АСМО «Інспектор», ціна продажу оцінюваного товару за Контрактом, укладеним не з виробником товару, є нижчою ніж ціна ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» та іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України за контрактами, укладеним з безпосереднім виробником PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD. S.NO. Зазначене вище вказує на обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару. З урахуванням положень частини 18 статті 58 Кодексу при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості операцій, які здійснювались одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваним товаром, при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну, або митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62 чи 63 Кодексу.

Відхиляючи такі доводи митного органу суд першої інстанції зазначив, що той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Суд зазначив, що Митницею, на яку покладено обов`язок доказування, не надано належних доказів, що пов`язаність сторін договору вплинула на митну вартість товару.

З приводу цього колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч.16 ст.58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Пунктом 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року визначено, що для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: а) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; с) вони є роботодавцем і працівником; d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; е) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьої особою; g) разом вони безпосередньо опосередковано контролюють третю особу; h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

Згідно пункту 5 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під критерії пункту 4.

Відповідно до правил заповнення графи 9 (а), 9 (б) декларації митної вартості декларантом або уповноваженою ним особою, викладених у розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 р. за № 984/21296, у вказаній графі відмічається знаком «Х» потрібна відповідь ("так" або "ні"); особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, наведених у статті 58 Кодексу; при цьому одна особа вважається такою, що контролює іншу, якщо перша особа у юридичному або практичному відношенні може застосовувати обмеження до останньої або керувати нею.

Згідно з частинами 13-15 статті 58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Як стверджує Одеська митниця, генеральний директор ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) Федоров Віктор є одночасно засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР», що свідчить про пов`язаність сторін Контракту №12122024 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та не зазначення про це декларантом у графі 9(а) декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079.

Факту пов`язаності між собою продавця та покупця у спірних правовідносинах ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» не заперечує, як і не заперечує не відображення ним вказаної обставини у графі 9(а) декларації митної вартості.

Позивач заперечує можливий вплив такої пов`язаності сторін Контракту на ціну товару.

Так, відповідно до ч.18 ст.58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Згідно ч.19 ст.58 МК України у разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеська митниця, за наслідками аналізу інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановила, що ціна продажу оцінюваного товару за Контрактом, укладеним не з виробником товару, є нижчою ніж ціна ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» та іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України за контрактами, укладеним з безпосереднім виробником PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD. S.NO.

Зазначене, за твердженнями апелянта, надало Митниці обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відомості, які містяться в базах даних ЄАІС та АСМО «Інспектор-2006», мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів зазначає, що право митного органу на здійснення порівняння інформації щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою, з використанням наявної у митного органу інформації чітко передбачено положеннями ч.19 ст.58 МК України.

Одночасно колегія суддів враховує те, що Митницею не надано доказів вказаним обставинам.

Варто зазначити, що заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, за основним методом - за ціною договору (контракту), декларант мав би надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 МК України.

Позивач (декларант) на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари, придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені частиною четвертою статті 53 МК України.

Поряд з цим, при вирішенні спору колегія суддів враховує, що положеннями частини 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Як вбачається з матеріалів справи, питання про пов`язаність покупця та продавця у спірних правовідносинах виникло лише після прийняття Державною митною службою України рішення від 27.03.2025р. №15/15-02-02/13/1851 про результати розгляду скарги ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» від 21.02.2025р.

В свою чергу, листом від 18.02.2025р. декларант позивача надав відповідь на письмову вимогу Одеської митниці щодо надання документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України. Вказана вимога не стосувалася питання пов`язаності покупця та продавця товару за Контрактом.

Доказів надіслання Митницею декларанту письмової вимоги щодо надання документів за переліком, наведеним ч.4 ст.53 МК України, матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять доказів надання Одеською митницею позивачу в порядку ч.13 ст.58 МК України письмових обґрунтувань, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів.

При цьому, частиною 14 статті 58 МК України чітко визначено, що у разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що Одеською митницею у встановленому порядку не доведено, що пов`язаність продавця ARMADIUS STEEL LTD (Cyprus) та покупця ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» за Контрактом №12122024 мало вплив на ціну товару, задекларованого за першим методом визначення митної вартості.

В пункті 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000001/3 від 02.04.2025р. Одеська митниця зазначила, що подані до митного оформлення митні декларації країни відправлення від 06.12.2024р. №6241445, від 07.12.2024р. №6244710, №6264428 та від 08.12.2024р. №6271940, №6274194 №6275868 не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, оскільки складені раніше дати зовнішньоекономічного договору від 12.12.2024р. №12122024, інвойсу від 12.12.2024р. №AR12122024 та коносаменту від 12.12.2024р. №43-А.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що митні декларації країни відправлення (Індія) PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD жодним чином не стосуються безпосередньо торгових операцій позивача, оскільки фактично були складені з метою поміщення товару у режим експорту з метою випуску продукції та наступного продажу ARMADIUS STEEL LTD. Після випуску продукції у режим експорту та отримання товару, ARMADIUS STEEL LTD продав їх позивачу.

Одеська митниця, обґрунтовуючи вимоги своєї скарги, зазначає, що експорті митні декларації країни відправлення є офіційними документами митного органу іноземної держави, що підтверджують фактичний експорт товару, його кількісні, вартісні та комерційні характеристики. Такі документи є об`єктивним джерелом інформації про первинну ціну товару на етапі його вибуття з країни виробництва і безпосередньо стосуються оцінюваного товару незалежно від кількості послідовних договорів купівлі-продажу в ланцюгу постачання.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта, однак звертає увагу, що у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів зауваження Митниці щодо наданих ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» митних декларацій країни відправлення стосуються лише того, що дата їх складення передує даті укладення контракту між ARMADIUS STEEL LTD та ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (12.12.2024р.).

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, митні декларації країни відправлення від 06.12.2024р. №6241445, від 07.12.2024р. №6244710, №6264428 та від 08.12.2024р. №6271940, №6274194 №6275868 фактично були складені PRABHAT GLOBAL COLOURCOATED PVT. LTD з метою поміщення товару у режим експорту з метою випуску продукції та наступного продажу ARMADIUS STEEL LTD, яке, в свою чергу, відповідний товар в подальшому поставило позивачу за контрактом від 12.12.2024р.

Про будь-які розбіжності в кількісних, вартісних показниках товару, його комерційних характеристиках Одеська митниця не зазначає.

Щодо оплати за товар, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно п.4 ч.2 ст53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Відповідно до п.4.1 Контракту №12122024 від 12.12.2024р. оплата Покупцем Продавцю здійснюється, згідно з умовами, зазначеними у відповідних інвойсах до цього контракту та з відстрочкою до 31.12.2025р. із можливістю раннього погашення.

Згідно інвойсу № AR-12122024 від 12.12.2024р. умови оплати: оплата з відстрочкою до 31.12.2025р. з можливістю дострокової оплати.

За наведених умов договору та враховуючи положення п.4 ч.2 ст.53, ч.4 ст.58 МК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність при митному оформленні товару документів, підтверджуючих здійснення розрахунків за Контрактом, не може бути підставою для висновку про не підтвердження митної вартості товару. Відповідні документи подаються декларантом лише у випадку, якщо строк сплати за товар настав та рахунок сплачено, чого у даній справі не доведено.

Щодо понесених витрат на транспортування, то суд першої інстанції встановив, що 22.11.2024р. між позивачем (клієнт) та ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ» (експедитор) укладено договір №КНАЦ-ТТ251124 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, предметом якого є зобов`язання експедитора за відповідну плату та за рахунок клієнта (Позивач) надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги необхідні для організації доставки вантажу.

Відповідно до заявки №1 від 22.11.2024р. до договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів №КНАЦ-ТТ251124 від 22.11.2024р., маршрут перевезення: NHAVA SHEVA -Чорноморськ.

Відповідно до рахунку на оплату №151 від 07.02.2025р., вартість морського перевезення за маршрутом NHAVA SHEVA - Чорноморськ складає 5 518 672,50 грн. Послуги з надання транспортно-експедиторських послуг були надані у повному обсязі, що підтверджується актом здачі-приймання (надання) послуг №160 від 07.02.2025р.

Відповідно до довідки про транспортно-експедиційні витрати №15/10-02 від 10.02.2025р., вартість міжнародного морського перевезення по маршруту з порту NHAVA SHEVA в Індії до державного кордону України (порт Чорноморськ) складає 5 518 672,50 грн.

Позивачем здійснено оплату за надані транспортно-експедиторські послуги у повному обсязі 5 518 672,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №000603 від 28.02.2025р.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» підтвердило понесені ним витрати на транспортування.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом залишено поза увагою, що згідно з відомостями, наведеними в коносаменті від 12.12.2024р. №43-А та графі 21 ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079, перевезення товару по маршруту IZMIR, TURKEY порт Одеса, Україна здійснювалось двома морськими суднами MAERSK GUATEMALA 449W та HARRISON, РЕЙС 46, що свідчить про здійснення перевантаження товару. Однак, відомості про вартість перевантаження товару відсутні в поданих до митного оформлення документах та у графі 21 декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 11.02.2025р. №UA500110/2025/001079.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки наданими декларантом документами підтверджено вартість морського перевезення за маршрутом NHAVA SHEVA Чорноморськ, а тому перевантаження та інші дії з товаром під час такого перевезення не вплинули на митну вартість товару.

Як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем використано для коригування митної вартості товару МД від 11.06.2024р. №UA100180/2024/007537U2.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови від 25.02.2020р. по справі №260/718/19, від 27.04.2020р. по справі №140/804/19).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення від 28.11.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 січня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук