Справа № 400/10573/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р. № 400/10573/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Дерев`янко Л.Л. за участю секретаря судового засідання Токарської Г.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощенному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП), вул. 12 Поздовжня, 42А,м. Миколаїв,54004, вул. 12 Поздовжня, 42А,м. Миколаїв,54004

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (далі - відповідач 2) з вимогами:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які полягають у складенні та направленні у виді набору даних звернення, яке було зареєстровано Відділенням поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (вул. 12 Поздовжня, 42А, м. Миколаїв, 54004, ) за ЄО № 16330 від 02.08.2025;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виключити відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів як такого, що має статус порушення правил військового обліку;

зобов`язати Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (вул. 12 Поздовжня, 42А, м. Миколаїв, 54004, ) виключити відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з інформаційного ресурсу інформаційної підсистеми Розшук інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України, як такого, що перебуває у розшуку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з витягу з Резерв+ позивач дізнався, що він перебуває у статусі порушників правил військового обліку у зв`язку з «не проходженням ВЛК/порушенням правил військового обліку». Позивач повідомляє, що 22.03.2022 він став на тимчасовий військовий облік призовників у ІНФОРМАЦІЯ_3 і 23.03.2022 отримав відстрочку від призову у зв`язку з онкологічним захворюванням дружини та необхідністю постійного догляду за нею. Разом з дружиною, яка згодом померла, позивач законно виїхав за межі України до м. Ольборг (Данія) для догляду за дружиною. 08.07.2024 позивач своєчасно уточнив свої облікові дані. Будь-яких належно вручених повісток/направлень на ВЛК або доказів оповіщення (рекомендовані листи, повідомлення, електронні відправлення на мої контактні канали) позивач не отримував; копій таких документів останньому не було надано. Відтак, позивач вважає безпідставним його перебування у статусі порушника військового обліку.

Ухвалою суду від 06.10.2025 позовну заяву позивача залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду документу про сплату судового збору в розмірі збору в розмірі 968,96 грн. на рахунок Миколаївського окружного адміністративного суду.

08.10.2025 позивач надав квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 1 заперечив проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, просив перейти до розгляду справи в загальному провадженні.

Ухвалою суду від 27.10.2025 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено частково та призначено судове засідання.

Відповідач 1 не з позовом не погодився, у відзиві, який надійшов до суду 21.10.2025, зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті дружини у 2023 році, яка лікувалася в Університетській лікарні м. Ольборг, Данія, позивач втратив право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки відпала правова підстава, на якій він отримав відстрочку від призову. Документів для отримання відстрочки від призову під час мобілізації з інших підстав ОСОБА_1 не надав. В то же час, ОСОБА_1 не мав діючої довідки про проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації, в особливий період, не був заброньований в установленому порядку. За твердженням відповідача 1 позивач мав обов`язок самостійно протягом встановленого терміну до 05.06.2025 звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Втім, ОСОБА_1 до цього часу не виконав зазначеної вимоги закону, що є порушенням правил військового обліку, за яке передбачена відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач 1 просив у задоволенні позову відмовити.

Також, проти позову заперечив і відповідач 2, який у відзиві послався на те, що станом на 17.10.2025 за даними ІКС ІПНП громадянин України ОСОБА_1 не перебуває в розшуку. Стосовно нього наявне звернення у вигляді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Внаслідок отримання звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 у Відповідача-2 виник обов`язок щодо внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» даних про таке звернення, яке містило інформацію відносно Позивача про порушення останнім законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку відповідно до статей 210, 210-1 КУпАП. Отже, відповідач 2 стверджує, що порушення законодавства України ним не допущено.

У відповіді на відзив відповідача 1 представник позивача звернула увагу суду на те, що відповідачем 1 не спростовано факт оновлення позивачем облікових даних, та не надано доказів отримання позивачем повістки про з`явлення до ТЦК та СП для проходження ВЛК, рівно, як і іншого повідомлення у будь який доступний спосіб. Також, представник позивача наголошує, що відповідачем ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) не надано до суду разом з відзивом документів, підтверджуючих необхідність самостійного проходження ВЛК позивачем до 05.06.2025, рівно, як і відсутні посилання по тексту відзиву на такі документи.

Призначене на 17.11.2025 судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача.

У судове засідання 11.12.2025 з`явились представники сторін, які дали пояснення і підтримали свої правові позиції, викладені у заявах по суті.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 12.01.2026, надавши відповідачу 1 можливість подати до суду докази щодо перебування позивача у статусі обмежено придатного.

Судове засідання, призначене на 12.01.2026, не відбулось в зв`язку з неявкою відповідача 1.

В судовому засіданні 22.01.2026 за участю представників позивача і відповідача 2 суд завершив розгляд справи, перейшов до стадії ухвалення рішення.

Вступну і резолютивну частину рішення проголошено у судовому засіданні 29.01.2026.

Повний текст рішення складено 29.01.2026.

На підставі наявних в справі доказів, суд встановив такі обставини справи.

Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач 22.03.2022 став на тимчасовий військовий облік призовників у ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстровий № 4934), що підтверджується відомостями координаційного центру роботи з військовозобов`язаними внутрішньо-переміщеними особами.

23.03.2022 Позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 (зайнятий постійним доглядом за особою, що його потребує, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд) статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до закінчення мобілізації.

З заяв по суті суд встановив, що відстрочка була пов`язана з онкологічним захворюванням дружини, яка лікувалася в Університетській лікарні м. Ольборг, Данія і у 2023 році померла.

Не є спірним між сторонами, що 24.03.2022 позивач виїхав за межі України до м. Ольборг (Данія) для догляду за дружиною.

08.07.2024 позивач уточнив свої облікові дані через електронний кабінет/ застосунок «Резерв+», що підтверджується відповідним витягом.

03.08.2025 з відомостей у «Резерв+» позивачу стало відомо про внесення запису про порушенням ним правил військового обліку.

На адвокатський запит представника позивача до відповідача 2, останній повідомив, що станом на 26.09.2025 за даними ІКС ІПНП, наявне звернення у вигляді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення гр. ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В матеріалах справи є лист УІАП ГУНП в Миколаївській області № від 17.10.2025 про те, що згідно з даними БД «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розшуку не перебуває.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача 1 щодо внесення запису про порушення правил військового обліку, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

За правилами ч.5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

На виконання частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.

Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» основними завданнями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» встановлено, що органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечують ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та актуалізацію його бази даних.

Суд зазначає, що з урахуванням положень вищезазначених норм права, відповідач 1 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.

До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п. 20-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

Таким чином, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.

Повертаючись обставин справи суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем у відношенні позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення або постанову про адміністративне правопорушення.

Дані про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП також відсутні.

Разом з тим, з Військово-облікового документа позивача вбачається наявність запису про «Порушення правил військового обліку».

Відповідач 1 обґрунтовує внесення такого запису тим, що позивач своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_9 та не пройшов медичний огляд.

Суд звертає увагу, що відповідачем 1 не надано доказів того, що позивачу направлялись повістки про виклик до ТЦК та СП для проходження медичного огляду.

Як на правову підставу обов`язку позивача з`явитись для медичного обліку відповідач 1 посилається на Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.205 № 4235-IX.

Так, зазначено нормою передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що обов`язок пройти повторний медичний огляд покладається на осіб, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом.

Суд з метою офіційного з`ясування обставин справи витребував у відповідача 1 докази перебування позивача у статусі обмежено придатного до військової служби.

Проте, таких доказів відповідач 1 суду не надав.

Відтак, зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин в ході розгляду справи не знайшло підтвердження порушення позивачем правил військового обліку, а, отже, і правомірність внесення відомостей про таке порушення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З огляду на викладені положення, суд вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 є протиправними

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про наявність порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 .

Оцінюючи вимоги позову про зобов`язання Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області виключити відомості про ОСОБА_1 з інформаційного ресурсу інформаційної підсистеми Розшук інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України, як такого, що перебуває у розшуку, суд враховує, що згідно з даними БД «Розшук» інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 станом на 17.10.2025, в розшуку не перебуває.

Водночас, встановлено, що внаслідок отримання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві Відповідач-2 вніс до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» дані про таке звернення, яке містило інформацію відносно Позивача про порушення останнім законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку відповідно до статей 210, 210-1 КУпАП.

Правовою підставою для такого звернення є положення абзацу 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частини 5 статті 24 Закону України «Про національну поліцію».

Так, абзацом 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частини 5 статті 24 Закону України «Про національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, за приписами наведених законодавчих положень адміністративне затримання та доставлення до ТЦК може бути застосовано органами поліції до призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП.

Враховуючи, викладені вище висновки суду щодо відсутності доказів про порушення позивачем правил військового обліку, дії ІНФОРМАЦІЯ_5 , які полягають у складенні та направленні у виді набору даних звернення , яке було зареєстровано Відділенням поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області за ЄО № 16330 від 02.08.2025, є протиправними.

При цьому, суд, користуючись правами, передбаченими ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_11 направити до Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП) повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , 28 березня 1983 року до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, враховуючи відсутність доказів перебування позивача у розшуку, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача 2 виключити такі дані з інформаційного ресурсу інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України

Усі інші аргументи вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи часткове задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 в сумі 646,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (вул. 12 Поздовжня, 42А,м. Миколаїв,54004 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які полягають у складенні та направленні у виді набору даних звернення , яке було зареєстровано Відділенням поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (вул. 12 Поздовжня, 42А, м. Миколаїв, 54004, ) за ЄО № 16330 від 02.08.2025.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виключити відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів як такого, що має статус порушника правил військового обліку.

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повідомити відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП) (вул. 12 Поздовжня, 42А, м. Миколаїв, 54004, ) про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 646,00 (шістьсот сорок шість гривень) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко