Справа № 500/6276/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6276/25

28 січня 2026 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №09 від 14.10.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 07.10.2025,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити, здійснити нарахування та виплату з 07.10.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі складових заробітної плати, зазначених у довідках Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 07.10.2025 №675 в сумі 24784,20 грн від 07.10.2025, №674 в сумі 16109,73 грн, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 07.06.2001 по 26.11.2020 (станом на 01.05.2016) на посаді секретаря виконавчого комітету Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, якій призначено пенсію за віком. 07.10.2025 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, подавши для обчислення пенсії довідки Білобожнинької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 07.10.2025 №675. від 07.10.2025 №674. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області своїм листом від 24.10.2025 повідомило позивача про рішення за №09 від 14.10.2025, прийняте в порядку екстериторіального розподілу заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в задоволенні заяви через відсутність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 05.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

13.11.2025 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до суду поступив відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В заперечення з посиланням на норми чинного законодавства, вказує, що 07.10.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою №3716 про перерахунок пенсії - переведення з пенсії призначеної за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по Закону України "Про державну службу". До заяви додала, зокрема, довідки про заробітну плату №674 від 07.10.2025 та №675 від 07.10.2025, виданих Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області.

На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 07.10.2025 та доданих до неї документів відділом перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) винесено рішення від №09 від 14 жовтня 2025 року про відмову в переведенні на пенсію про держслужбу відповідно до Закону №889 у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 заявниця не працювала на посадах державної служби та немає 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Так, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.02.1980 ОСОБА_1 обрано секретарем виконкому сільської ради з 17.02.1989. З 16.03.1990 її обрано заступником голови сільської ради, з 23.01.1991 по 26.11.2020 працювала секретарем виконкому сільської ради. З 19.05.1994 прийняла присягу державного службовця. З 03.08.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно матеріалів електронної пенсійної справи з 18.12.2021 їй було призначено пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, період роботи в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований до стажу державної служби.

Одночасно зазначає, що заявниця після 07.06.2001 не перебувала на посаді державного службовця, відповідно довідки №674 від 07.10.2025 та №675 від 07.10.2025, видані Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області суперечать вимогам Постанови КМУ №622 від 14.09.2016 та видані безпідставно.

Відтак, оскільки станом на 01.05.2016 заявниця не працювала на посадах державної службі та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців то відповідно, права на перехід з пенсії за віком по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком по Закону України "Про державну службу" позивач не має, а вимоги щодо врахування довідок про заробітну плату є передчасними, оскільки самого факту задоволення заяви позивача не відбулося.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Вказує, що 07 жовтня 2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області України із заявою про переведення її з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення №09від 14.10.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII.

За результатами розгляду документів, поданих до заяви, встановлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.02.1980 ОСОБА_1 обрано секретарем виконкому сільської ради з 17.02.1989. 3 16.03.1990 її обрано заступником голови сільської ради, з 23.01.1991 по 26.11.2020 працювала секретарем виконкому сільської ради. З 19.05.1994 прийняла присягу державного службовця. З 03.08.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи з 18.12.2021 їй було призначено пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 21 розділу V Закону України №2493-IIІ "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, період роботи в органах місцевого самоврядування з 07.06.2001 не може бути зарахований до стажу державної служби при призначенні пенсії згідно Закону №889-VII, відповідно довідки №674 від 07.10.2025 та №675 від 07.10.2025, видані Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області суперечать вимогам Постанови КМУ №622 від 14.09.2016 та видані безпідставно.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

07.10.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області України із заявою про переведення її з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, рішенням якого №09від 14.10.2025 відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви №3716 від 07.10.2025, у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 заявниця не працювала на посадах державної службі та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Зі змісту спірного рішення видно, що за результатами розгляду документів, поданих до заяви, встановлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.02.1980 ОСОБА_1 обрано секретарем виконкому сільської ради з 17.02.1989. 3 16.03.1990 її обрано заступником голови сільської ради, з 23.01.1991 по 26.11.2020 працювала секретарем виконкому сільської ради. З 19.05.1994 прийняла присягу державного службовця. З 03.08.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи з 18.12.2021 їй було призначено пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 21 розділу V Закону України №2493-IIІ "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, період роботи в органах місцевого самоврядування з 07.06.2001 не може бути зарахований до стажу державної служби при призначенні пенсії згідно Закону №889-VII.

Що стосується довідок про заробітну плату№674 від 07.10.2025 та №675 від 07.10.2025, виданих Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, то з посиланням на Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб, зокрема, державним службовцям визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016, оскільки заявниця після 07.06.2001 не перебувала на посаді державного службовця, відповідно вони суперечать вимогам вказаної постанови та видані безпідставно.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.10.2023 №1900-0215-8/50001.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №09від 14.10.2025 про відмову в перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 07.10.2025, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, статтею 45 №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII), згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10-12 розділу ХІ Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином право на пенсію державного службовця за змістом частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ мали особи, які:

а) досягли певного віку;

б) мають передбачений законодавством страховий стаж;

в) станом на 01.05.2016 мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктами 10-12 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 та висловлена Верховним Судом в постановах від 15.12.2020 у справі №560/2398/19, від 22.05.2024 у справі №500/1404/23.

Вказане у сукупності свідчить про те, що набутий до 01.05.2016 стаж роботи на посадах державної служби зараховується до стажу державної служби, величина якого, окрім іншого (страхового стажу, віку особи) має вплив на наявність у особи права на пенсію, що призначається на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що позивач станом на 01.05.2016 не працювала на посадах державної службі та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.02.1980 позивач у цей період обіймала посаду секретаря Базарської сільської ради, тобто працювала в органах місцевого самоврядування.

При цьому у спірному рішенні зазначено, що статтею 21 розділу V Закону України №2493-IIІ "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, період роботи в органах місцевого самоврядування з 07.06.2001 не може бути зарахований до стажу державної служби при призначенні пенсії згідно Закону №889-VII.

Статтею 25 Закону №3723-ХІІ, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад, не перелічених у цій статті, та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2016 №229 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби (чинний з 01.05.2016), який визначає механізм обчислення стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (пункт 5 Порядку №229).

Водночас згідно з пунктом 6 цього Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Такий був визначений Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком №283 та додатком до нього (діяли до 01.05.2016), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування (пункт 2).

При цьому пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Також у додатку до Порядку обчислення стажу державної служби наведено перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Так, до вказаного Переліку включено, зокрема, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно із статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих Законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-III, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Також, пунктом 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Спірний період роботи позивача з 07.06.2001 по 26.11.2020 на посаді секретаря Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_1 : 17.02.1989 обрана секретарем виконкому Базарської сільської ради народних депутатів, 16.03.1990 обрана заступником голови сільської ради народних депутатів, 23.01.1991 обрана секретарем виконкому сільської ради народних депутатів у зв`язку з ліквідацією посади заступника голови, 19.05.1994 присвоєно 11 (одинадцятий) ранг державного службовця; 14.08.1994 обрана секретарем виконкому сільської ради народних депутатів, 20.01.1995 прийняла присягу державного службовця, 05.04.1998 обрана секретарем сільської ради, 03.08.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, 03.08.2001 присвоєно 11 (одинадцятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування; 20.04.2002 обрана секретарем сільської ради, 29.03.2005 присвоєно 10 (десятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування, 12.04.2006 обрана секретарем сільської ради, 16.03.2009 присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування, 16.11.2010 обрана секретарем сільської ради, 09.11.2015 обрана секретарем сільської ради, 26.11.2020 повноваження секретаря Базарської сільської ради припинено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займала посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17, в постанові від 19.03.2019 у справі №357/1457/17.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не було фактичних та правових підстав для незарахування до стажу державної служби позивача періоду роботи на посаді в органах місцевого самоврядування з 07.06.2001. Спірний період з 07.06.2001 по 26.11.2020 підлягає зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Разом з тим, за умови зарахування періоду роботи позивача з 07.06.2001 по 26.11.2020 на посаді секретаря виконавчого комітету Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області до стажу державної служби позивача такий стаж становитиме не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у зв`язку із чим відмова відповідача у призначенні пенсії державного службовця є протиправною.

Відтак, спірне у даній справі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №09 від 14.10.2025, на переконання суду, є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, суд вважає, що позивач має право на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

Водночас, відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відтак, у сукупності наведених вище обставин, на переконання суду, з метою захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати період роботи позивача з 07.06.2001 по 26.11.2020 на посаді секретаря виконавчого комітету Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області до стажу державної служби та повторно розглянути заяву позивача від 07.10.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, прийнявши відповідне рішення.

Суд зауважує, що належним відповідачем за позовними вимогами позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії №3716 від 07.15.2025 та прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії №09 від 14.10.2025, яке визнане судом протиправним та скасовано.

Тому саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії від 07.10.2025, зарахувавши спірний період роботи до стажу державної служби позивача та прийняти відповідне рішення.

В даному випадку для встановлення належного відповідача визначальним є те, структурний підрозділ якого пенсійного органу розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії від 07.10.2025 та прийняв рішення №09 від 14.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії, яке було предметом спору в цій справі.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити, здійснити нарахування та виплату з 07.10.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі складових заробітної плати, зазначених у довідках Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 07.10.2025 №675 в сумі 24784,20 грн від 07.10.2025, №674 в сумі 16109,73 грн, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Отже, зазначені вимоги, на думку суду, є передчасними та не підлягають до задоволення, адже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не здійснено зарахування спірного періоду роботи, а також не вирішено питання щодо переведення позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

В цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Частиною другою статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (який допустив порушення прав позивача) підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №09 від 14.10.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 07.10.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 07.06.2001 по 26.11.2020 на посаді секретаря Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області до стажу державної служби та повторно розглянути заяву від 07.10.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, прийнявши відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 28 січня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, 4, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.