Справа № 300/6318/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. справа № 300/6318/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2025 відносно позивача проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку ВЛК встановлено діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025): Хронічні афективні розлади настрою у формі циклотомії (F34.0). На підставі ст. 16б графи III Розкладу хвороб, графи ТДВ Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. 10.04.2025 на адресу 16 регіональної ВЛК позивачем направлено скаргу щодо оскарження висновку ВЛК №2025-0326-0900 від 26.03.2025, в якій просив переглянути та скасувати рішення комісії. 16.04.2025 ВЛК направила за належністю скаргу від 10.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду і прийняття рішення по суті. Станом на час звернення до суду результатів розгляду скарги позивача відповідачем не повідомлено. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправними дії позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання його придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, скасувати довідку позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №2025-0326-0900 від 26.03.2025 відповідно до якої позивач визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не внесення до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про проходження позивачем військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.09.2022 №156/29/7092 та виключення його з військового обліку як непридатного до військової служби та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про проходження позивачем військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 16.09.2022, визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов (а.с. 61-62).

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому стосовно позовних вимог відповідач заперечив. Представник відповідача зазначила, що 12.04.2023 16 регіональною ВЛК, що є штатною ВЛК західного регіону повернуто не затверджене свідоцтво про хворобу на офіцера запасу ОСОБА_1 . Враховуючи зазначене, рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.09.2022 №156/29/7092 щодо визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку вважається нечинним. З метою встановлення дійсного ступеня придатності до військової служби з метою встановлення дійсного ступеня придатності до військової служби військовозобов`язаний був направлений для проходження ВЛК. Рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленим довідкою ВЛК від 26 березня 2025 року № 2025-0326-0900, громадянин ОСОБА_1 , за результатами проведених медичних оглядів та досліджень, на підставі статті 16б грфи ІІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, непридатним до служби у підрозідлах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с.67-74).

Позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалу про відкриття провадження отримала 16.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового переказу (а.с. 66).

Вказаною ухвалою про відкриття провадження встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити (а.с.83-89).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.

Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.03.2025 відносно позивача проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку ВЛК встановлено діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025): Хронічні афективні розлади настрою у формі циклотомії (F34.0). На підставі ст. 16б графи III Розкладу хвороб, графи ТДВ Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, що підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи довідкою ВЛК №2025-0326-0900 від 26.03.2025

10.04.2025 на адресу 16 регіональної ВЛК позивачем направлено скаргу щодо оскарження висновку ВЛК №2025-0326-0900 від 26.03.2025, в якій просив переглянути та скасувати рішення комісії (а.с.20-22, 24-28).

16.04.2025 ВЛК направила за належністю скаргу від 10.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду і прийняття рішення по суті (а.с.29).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо проведення військово-лікарською комісією медичного огляду за наслідками якого позивача визнано придатним до військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно частини першої статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).

За змістом частини третьої статті 1 Закону № 2232-XI військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону України № 2232-XII).

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно з частиною 5 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі Закон № 2801-XII) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".

Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Як встановлено у пункті 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, ЛЛК приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Згідно з підпунктом 2.5.1 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП належить до позаштатних постійно діючих ВЛК.

ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП (підпункт 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підпункт 2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону (підпункт 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян (підпункт 2.8.4 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Щодо правомірності дій ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 з визнання позивача придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, суд зазначає таке.

16 вересня 2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1974 р.н., військове звання лейтенант запасу, рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 вересня 2022 року № 156/29/7092 на підставі статті 16а графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 глави 22 розділу ІІ Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (в редакції, що діяла на момент винесення рішення ВЛК від 16 вересня 2022 року) далі - Положення № 402) свідоцтво про хворобу у воєнний час складається на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Абзацом 2 підпункту «б» пункту 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню, у воєнний час, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).

Таким чином, починаючи із 24 лютого 2022 року (дати введення воєнного стану) щодо всіх офіцерів запасу визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку необхідно застосувати вимоги п.п. 22.5., 22.6., глави 22 розділу ІІ Положення № 402, які діють у воєнний час.

Постанови ВЛК на офіцерів запасу, яких визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку оформляються виключно свідоцтвом про хворобу, яке підлягає обов`язковому розгляду та затвердженню штатною ВЛК регіону.

Оформлені довідками постанови ВЛК вважаються такими, що не набрали законної сили та не являються підставами для виключення офіцерів запасу з військового обліку за станом здоров`я.

Так, 12 квітня 2023 року 16 регіональною військово-лікарською комісією, що є штатною ВЛК західного регіону, повернуто не затверджене свідоцтво про хворобу на офіцера запасу ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 вересня 2022 року, оформлене довідкою ВЛК від 16 вересня 2022 року № 156/29/7092 щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку вважається нечинним.

З метою встановлення дійсного ступеня придатності до військової служби з метою встановлення дійсного ступеня придатності до військової служби військовозобов`язаний направлений для проходження ВЛК.

Рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленим довідкою ВЛК від 26 березня 2025 року № 2025-0326-0900, громадянин ОСОБА_1 , за результатами проведених медичних оглядів та досліджень, на підставі статті 16б графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, непридатним до служби у підрозідлах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ВЛК, позивачем подано скаргу до 16 регіональної військово-лікарської комісії.

На підставі статті 7 Закону України «Про звернення громадян», підпунктів 2.8.1, 2.8.3, 2.8.5 глави 2, абзацу 3 пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, рішенням 16 регіональної військово-лікарської комісії скаргу ОСОБА_1 від 10 квітня 2025 року скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_2 та голові обласної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду та прийняття рішення по суті.

Згідно з підпунктом 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

Підпунктом 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Як встановлено матеріалами справи, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1974 р.н., 25 квітня 2025 року викликаний на медичний огляд лікарями-спеціалістами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09 травня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув на медичний огляд. Після огляду лікарями-спеціалістами направлений на додаткове обстеження лікарем-невропатологом в КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР», лікарем-психіатром в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФОР».

26 травня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 пройшов обстеження в КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР», що підтверджується актом дослідження стану здоров`я № 1027 від 26 травня 2025 року. Від обстеження в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФОР» військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився, про що написав пояснення від 29 травня 2025 року (а.с.77).

Відповідно до пункту 3.11 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ТЦК та СП на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Згідно з пунктом 3 розділу V «Розлади психіки та поведінки (F00-F99), їх наслідки» Положення № 402 до статті 16 Розкладу хвороб Входять гострий поліморфний психотичний розлад, розлади шизофренічного спектру (шизоафективний розлад, шизофренія, шизотипові та маячні розлади, транзиторні психотичні розлади), афективні розлади (маніакальний епізод, БАР I та II типу), встановлені тільки в спеціалізованому стаціонарі.

1) до пункту «а» належать усі форми шизофренії, шизотипових та хронічних маячних розладів з частими загостреннями та/або хронічним перебігом, шизоафективний розлад, гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, БАР з частими змінами фаз без стійких епізодів інтермісії.

2) до пункту «б» належать гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, тільки легкі форми біполярних афективних розладів (розладів настрою) з нечастими нападами та довгими (не менше 2 років) проміжками повного психічного здоров`я, транзиторні психотичні розлади (виключено екзогенно-токсичний генез порушень).

Таким чином, станом на час звернення до суду позивач переогляд в ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 не пройшов.

Як зазначалося судом вище, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

У пункті 1.2 глави І розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого 14 серпня 2008 року наказом Міністра оборони України № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, зазначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико- соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово- спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Пунктом 2.1 глави ІІ розділу І Положення №402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово- лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Згідно із пунктом 2.2 глави ІІ розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово- медичними установами. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення № 402 під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Пунктом 3.3 глави 3 розділу II Положення № 402 визначено, що особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу. Лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП формує електронне направлення в ЕСОЗ для проведення додаткових обстежень. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатка 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатка 1 до цього Положення.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

У відповідності до пункту 3.5 глави 3 розділу II Положення № 402 Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Як визначено пунктом 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402, ВЛК приймаються постанови такого змісту:

а) "Придатний":

до військової служби;

до військової служби за контрактом;

до служби у військовому резерві;

для підготовки до участі у МО;

до участі у МО;

до служби (роботи) у національному персоналі; до навчання у ВВНЗ (вказати назву ВВНЗ);

до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно- штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення;

до підводного водіння танків;

до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;

до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта;

до служби водолазом на глибині до метрів, водолазом-глибоководником на

глибині до метрів, акванавтом на глибині до метрів;

до навчання (служби) за спеціальністю ... (вказати спеціальність. Постанова приймається щодо осіб, які відбираються для навчання, проходження військової служби за окремими військовими спеціальностями, вказаними у ТДВ);

до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

до військової служби за контрактом у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

б) "Непридатний"...;

в) "Потребує"...;

г) "Тимчасово непридатний".;

д) Протипоказань до виходу в море на підводному човні (надводному кораблі) немає;

е) "На підставі статті графи Розкладу хвороб та графи ТДВ "__ " вихід

у море на підводному човні (надводному кораблі) протипоказаний;

є) Не потребує тривалого лікування (постанова приймається у випадках відсутності потреби у продовженні тривалого лікування).

Обґрунтовуючи протиправність висновку ВЛК, позивач зазначає, що такий висновок сформований без повного поведення медичного огляду, без врахування відповідних діагнозів, за недотримання встановленого порядку.

З цього приводу суд зазначає, що довідкою ВЛК від 26 березня 2025 року № 2025-0326 0900 встановлено діагноз: хронічні афективні розлади настрою у формі циклотимії (F34.0).

З урахуванням цього діагнозу щодо першого встановленого захворювання на підставі статті 16б графи ІІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Такий діагноз, зокрема, підтверджується Актом дослідження стану здоров`я № 134 від 11 березня 2025 року реєстр. ном. 4227, виданим КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я». В акті зазначено діагноз для підтвердження/ спростування якого направлений військовозобов`язаний: F31.3, F32.0 11 березня 2025 року позивач оглянутий комісійно. Остаточний діагноз: F34.0 хронічні (афективні) розлади настрою у формі циклотимії (а.с.41-42).

Враховуючи вищенаведені медичні обстеження позивача, лікарями-спеціалістами визначено діагноз та ступінь придатності до військової служби.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою до 16 регіональної ВЛК. За результатами опрацювання скарги, у відповідності до вимог Положення № 402 скерований до ВЛК при ОТЦК та СП для переогляду.

У зв`язку з тим, що заявлені позивачем захворювання за статтею 16 Розкладу хвороб можуть бути встановлені тільки в спеціалізованому стаціонарі - 09 травня 2025 року військовозобов`язаний направлений до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФОР». Від обстеження в спеціалізованому стаціонарі відмовився, у зв`язку з чим переогляд в ВЛК при ОТЦК та СП не завершив.

Усі зазначені позивачем діагнози враховані лікарями-спеціалістами при винесенні рішення щодо ступеня придатності до військової служби.

Щодо посилання позивача на встановлення йому, згідно консультації невропатолога від 24 січня 2025 року, діагнозу хронічне пароксизмальне перцетиптивне головокружіння, то суд зазначає, що на підставі статті 22в графи ІІІ Розкладу хвороб такі захворювання підпадають під ступінь придатності до військової служби - «Придатний».

Медичне обстеження позивача здійснено відповідно до пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення № 402.

Діагноз позивачу та ступінь придатності до військової служби, зазначений у рішенні ВЛК у формі довідки від 26 березня 2025 року № 2025-0326-0900, встановлено шляхом наявної медичної документації, а також безпосереднього його огляду лікарями ВЛК.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає процедурних порушень під час встановлення такого діагнозу.

При цьому, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16 зазначив: «у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».

У цій справі позивачем оскаржується рішення ВЛК з підстав порушення процедури проведення медичного огляду, а також внаслідок незгоди із визначенням ступеня придатності до військової служби.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16, від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16, суд не вправі надавати оцінку медичному діагнозу позивача, оскільки суд не є спеціальною установою в медичній сфері. Оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

При цьому, позивачем не надано суду експертних медичних висновків, які б підтверджували помилковість оцінки військово-лікарською комісією стану його здоров`я.

Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, які закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд не перебирає на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо встановлення діагнозів та прийняття висновків щодо придатності/непридатності до проходження військової служби.

Суд вважає, що оскаржуване рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене у формі довідки ВЛК від 26 березня 2025 року № 2025-0326-0900, прийняте за встановлених обставин та без порушення вимог законодавства.

Щодо скасування довідки позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 2025-0326-0900 від 26 березня 2025 року відповідно до якої позивач визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 3.1-3.4 Розділу I Положення № 402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.

Відповідно до пунктів 2.3.5 та 2.4.10 Розділу I Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

В свою чергу, позивач проходив обстеження ВЛК при міському та обласному ТЦК та СП, що не є ні ВЛК регіонів, ні ЦВЛК.

У даному випадку ефективним і дієвим правовим механізмом захисту права (інтересу), який заявник сприймає за порушені є ініціювання процедури перегляду управлінського волевиявлення відповідної військово-лікарської комісії при міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки органами військово-лікарської експертизи вищого рівня, а саме військово-лікарською комісією при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, військово-лікарською комісією регіону, Центральною військово-лікарської комісією Збройних Сил України із можливістю оскарження до суду саме рішення військово-лікарської комісії регіону або рішення Центральної військово-лікарської комісією Збройних Сил України.

Щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про проходження позивачем ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 вересня 2022 року № 156/29/7092 та виключення його з військового обліку як непридатного до військової служби та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 16 вересня 2022 року, визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та виключення його з військового обліку, суд зазначає таке.

Частиною 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року № 1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина 1 статті 2 Закону №1951-VIII).

За приписами частин 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частинами 1, 3 статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази

даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

На виконання частини 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок № 1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (пункт 6 Порядку №1487).

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (пункт 20 Порядку №1487).

Згідно приписів пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:

організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення;

організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;

проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;

виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;

виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок вносити до Реєстру передбачені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність бездіяльності відповідача вважає, що оскільки позивач був поставлений, а потім - виключений з військового обліку на підставі визнання його непридатним до військової служби, відповідач зобов`язаний був внести відповідну інформацію в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але протиправно не зробив цього.

Між тим, постанови ВЛК на офіцерів запасу, яких визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку оформляються виключно свідоцтвом про хворобу, яке підлягає обов`язковому розгляду та затвердженню штатною ВЛК регіону. Оформлені довідками постанови ВЛК, без затвердження свідоцтва про хворобу штатною ВЛК регіону вважаються такими, що не набрали законної сили та не являються підставами для виключення офіцерів запасу з військового обліку за станом здоров`я.

Як встановлено судом, 12 квітня 2023 року 16 регіональною військово-лікарською комісією, що є штатною ВЛК західного регіону, повернуто не затверджене свідоцтво про хворобу на офіцера запасу ОСОБА_1 , 1974 р.н.

Враховуючи зазначене, рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 вересня 2022 року, оформлене довідкою ВЛК від 16 вересня 2022 року № 156/29/7092 щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку вважається нечинним, а тому відомості про проходження такого ВЛК не можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Про зазначене позивачу достеменно відомо, у зв`язку з чим останній направлений на медичний огляд та за рішенням ВЛК від 26 березня 2025 року № 2025-0326-0900 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, а тому повинен перебувати на військовому обліку в ТЦК та СП.

Суд також звертає увагу на те, що позивачем звернення щодо внесення даних, про виправлення недостовірних відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому порядку до ТЦК та СП не подавалось.

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог та про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно частини першоїстатті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.

Позивачу та відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.