Справа № 160/23318/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/23318/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) в справі № 160/23318/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 13 лютого 2025 року № 0 про відмову в призначенні їй пенсії за віком;

зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди здійснення нею підприємницької діяльності з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2004 року та з 14 грудня 2005 року по 31 грудня 2006 року;

зобов`язання повторно розглянути її заяву від 06 лютого 2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням страхового стажу, зарахованого судом, та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.02.2025 року № 0 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення нею підприємницької діяльності з 14.12.2005 року по 31.12.2006 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням страхового стажу, зарахованого судом, та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог з підстав норм неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період підприємницької діяльності згідно довідки ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2025 № 8478/6/04-36-24-15-08 з 15.11.1996 по 30.09.1998 на загальній системі оподаткування, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків;

- періоди підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 31.01.2010, з 01.01.2011 по 31.03.2012, з 01.03.2022 по 31.03.2023, з 01.01.2025 по 31.01.2025, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Страховий стаж позивача становить 27 років 10 місяців 27 днів, тоді як необхідний страховий стаж для визначення права на пенсію становить 30 років 03 місяці 06 днів, тому позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву від 06.02.2025 року направлено для розгляду за принципом екстериторіальності та 13.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 10, що вмотивоване тим, що стаж для визначення права згідно п.3-1 розділу XV Закону становить 30 років 03 місяці 06 днів, страховий стаж особи становить 27 років 10 місяців 27 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності згідно довідки ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2025 № 8478/6/04-36-24-15-08 з 15.11.1996 по 30.09.1998 на загальній системі оподаткування, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків;

за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 31.01.2010, з 01.01.2011 по 31.03.2012, з 01.03.2022 по 31.03.2023, з 01.01.2025 по 31.01.2025, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивачем для підтвердження провадження підприємницької діяльності упродовж спірного періоду надано до позовної заяви копію патенту Державної податкової адміністрації України серії НОМЕР_1 (відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 Про прибутковий податок з громадян) виданий суб`єкту підприємницької діяльності без створення юридичної особи (ідентифікаційний номер ) ОСОБА_1 надано торговий патент терміном дії з 14.12.2005 року по 31.12.2005 року за видом діяльності роздрібна торгівля та з сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент тридцять. На зворотній стороні торгового патенту наявні штемпелі про сплату фіксованої плати прибуткового податку за патент та про продовження терміну патенту щомісяця за період з 01.01.2006 року по 01.03.2007 року.

Також ОСОБА_1 надано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В03 №070708 ( РНОКПП НОМЕР_2 ), дата проведення державної реєстрації 15.11.1996 року.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 06.02.2025р. № 8178/6/04-36-24-1508 вбачається, що відповідно інформаційно - комунікаційних систем Державної податкової служби України та облікової справи платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у період з 15.11.1996 по теперішній час перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС (Кам`янська ДПІ), як фізична особа - підприємець та обліковувалась:

- у період з 15.11.1996 по 30.09.1998 на загальній системі оподаткування;

- у період з 01.10.1998 по 30.06.2002 на умовах сплати фіксованого податку;

- у період з 01.07.2002 по 30.09.2003 на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності ( платник єдиного податку);

- період з 01.10.2003 по 13.12.2003 на загальній системі оподаткування;

- у період з 14.12.2005 по 30.11.2010 на умовах сплати фіксованого податку.

Цим же листом повідомлено, що надати інформацію щодо сплати єдиного податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 за період з 15.11.1996 по 30.11.2012 немає можливості, через сплив строку зберігання документів (актів, довідок, відомостей, платіжних реєстрів, довіреностей, листів) про надходження податків і зборів (обов`язкових платежів) у бюджети та державні цільові фонди та особових рахунків платників податків і зборів (обов`язкових платежів).

Доказів сплати страхових внесків у спірному періоді у відповідному обсязі позивачем не надано ані до суду, ані разом з заявою про призначення пенсії. Сторонами не заперечується факт реєстрації позивача, як фізичної особи - підприємця та перебування на спрощеній системі оподаткування, однак вирішальною умовою для врахування страхового стажу є саме сплата особою необхідних страхових внесків у повному розмірі.

Суд першої інстанції вважав, що зазначає, що сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем та перебування на обліку як платника податків без підтвердження провадження підприємницької діяльності та сплати відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу спірних періодів підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2004 року, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що період провадження підприємницької діяльності з 14.12.2005 року по 31.12.2006 року підтверджується патентом Державної податкової адміністрації України серії ПАД №252236 (відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 Про прибутковий податок з громадян), що виданий суб`єкту підприємницької діяльності без створення юридичної особи (ідентифікаційний номер ) ОСОБА_1 надано торговий патент терміном дії з 14.12.2005 року по 31.12.2005 року за видом діяльності роздрібна торгівля та з сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент тридцять. На зворотній стороні торгового патенту наявні штемпелі про сплату фіксованої плати прибуткового податку за патент та про продовження терміну патенту щомісяця за період з 01.01.2006 року по 01.03.2007 року.

Суд першої інстанції вважав, що відповідачем здійснено неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду її заяви, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивачки страхового стажу для призначення їй пенсії, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії позивачу на підставі поданої нею заяви та долучених до неї документів, яка оформлена Рішенням від 13.02.2025р. №10 Про відмову в призначені пенсії, вчинена відповідачем у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на призначення пенсії за віком буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.02.2025р. № 10 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2025 року з урахуванням висновків суду.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 06 лютого 2025 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області, яким заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності, від 13 лютого 2025 року №10 відмовлено у призначенні пенсі за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

До страхового стажу позивача не зараховано:

- період підприємницької діяльності згідно з довідкою ДПС у Дніпропетровскій області від 06.02.2025 № 8478/6/04-36-24-15-08 з 15.11.1996 по 30.09.1998 на загальній системі оподаткування, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків;

- періоди підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 31.01.2010, з 01.01.2011 по 31.03.2012, з 01.03.2022 по 31.03.2023, з 01.01.2025 по 31.01.2025, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відповідачем у рішенні вказано, що за поданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 10 місяців 27 днів, для визначення права згідно з п. 3-1 розділу XV Закону № 1058 становить 30 років 03 місяці 06 днів.

Спірним в цій справі є питання права позивача на призначення пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Частинами першою та другою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У межах апеляційного перегляду справи, враховуючи часткове задоволення позову судом першої інстанції, спірним є період провадження позивачем підприємницької діяльності з 14 грудня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Пунктом а) частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

За нормами пункту 3-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції постанови від 07 липня 2014 року № 13-1, далі - Порядок № 22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Отже, до страхового стажу фізичних осіб - підприємців зараховуються періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

При цьому зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував підприємець до виходу на пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.

Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Аналогічна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 жовтня 2018 року у справі №643/20104/15-а.

Отже, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності за умови підтвердження сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому до страхового стажу зараховуються періоди здійснення підприємницької діяльності:

до 01 травня 1993 року - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року - періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування;

з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року - періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою ОК-5).

Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою ОК-5).

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01 липня 2000 року, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Позивач підтверджує провадження підприємницької діяльності упродовж спірного періоду наступними документами:

копією патенту Державної податкової адміністрації України серії НОМЕР_1 (відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян»), виданому суб`єкту підприємницької діяльності без створення юридичної особи (ідентифікаційний номер ) ОСОБА_1 терміном дії з 14.12.2005 року по 31.12.2005 року за видом діяльності - роздрібна торгівля та з сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент - тридцять, на зворотній стороні якого наявні штемпелі про сплату фіксованої плати прибуткового податку за патент та про продовження терміну патенту щомісяця за період з 01.01.2006 року по 01.03.2007 року;

свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В03 №070708 (рнокпп НОМЕР_2 ), дата проведення державної реєстрації - 15.11.1996 року;

листом Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 06.02.2025р. № 8178/6/04-36-24-1508, у якому вказано, що відповідно до інформаційно - комунікаційних систем Державної податкової служби України та облікової справи платника ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) у період з 15.11.1996 по теперішній час перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС (Кам`янська ДПІ) як фізична особа - підприємець та обліковувалась: у період з 15.11.1996 по 30.09.1998 на загальній системі оподаткування; у період з 01.10.1998 по 30.06.2002 на умовах сплати фіксованого податку; у період з 01.07.2002 по 30.09.2003 на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (платник єдиного податку); у період з 01.10.2003 по 13.12.2003 на загальній системі оподаткування; у період з 14.12.2005 по 30.11.2010 на умовах сплати фіксованого податку. У листі вказано, що надати інформацію щодо сплати єдиного податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 за період з 15.11.1996 по 30.11.2012 немає можливості через сплив строку зберігання документів ( актів, довідок, відомостей, платіжних реєстрів, довіреностей, листів) про надходження податків і зборів ( обов`язкових платежів) у бюджети та державні цільові фонди та особових рахунків платників податків і зборів (обов`язкових платежів).

Матеріали справи не містять доказів сплати страхових внесків.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності зарахування до страхового стажу позивача періоду провадження підприємницької діяльності з 14.12.2005 року по 31.12.2006 року ґрунтується на тому, що цей період підтверджується патентом Державної податкової адміністрації України серії ПАД №252236 терміном дії з 14.12.2005 року по 31.12.2005 року за видом діяльності - роздрібна торгівля та з сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент - тридцять, термін дії якого продовжувався за період з 01.01.2006 року по 01.03.2007 року, в відповідачем не здійснена належна перевірка наданих позивачем документів, не забезпечено повного, всебічного та об`єктивного розгляду її заяви, рішення суб`єкта владних повноважень в достатній мірі не обґрунтовано, а висновки про недостатність у позивача страхового стажу для призначення їй пенсії є передчасними.

Апелянтом не приведено доводів у спростування такого висновку суду першої інстанції.

За позицією органу Пенсійного фонду до страхового стажу не зараховано період здійснення підприємницької діяльності, оскільки відсутні відомості про обрану систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд не може визнати таку позицію відповідача обґрунтованою, зважаючи на таке.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Отже, до обов`язку ГУ ПФУ належить, зокрема, повідомити заявника про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів, а також надіслати запит про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Відповідно, встановивши відсутність у поданих позивачем документах відомостей про обрану систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, відповідач мав повідомити про це позивача, роз`яснивши право про надання додаткових документів у тримісячний строку, а також отримати з відповідних реєстрів або баз даних Пенсійного фонду та Державної податкової служби України інформацію про сплату страхових внесків та про обрану позивачем систему оподаткування під час провадження підприємницької діяльності.

Враховуючи, що відповідачем ГУ ПФУ в Житомирській області не вчинено таких дій, суд погоджує висновок суду першої інстанції про передчасність рішення про відмову у призначенні пенсії.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року в справі № 160/23318/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року в справі № 160/23318/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 28 січня 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 28 січня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов