Справа № 440/16456/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/16456/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не зарахування до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації з 01.01.1992 по 25.08.1994;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації з 01.01.1992 по 25.08.1994 та здійснити перерахунок розміру її пенсії відповідно до розміру страхового стажу згідно висновків суду;

- визнати протиправними та скасувати рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1986 - 13.02.1987, 17.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991 на посаді вчителя російської мови та літератури в загальноосвітніх школах Красноярського району Куйбишевської області Російської РСФСР Союзу Радянських Соціалістичних Республік до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.08.2025 позивач звернулася до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідно до рішення № 47 від 08.09.2025 з 26.08.202 призначено пенсію в розмірі 9810,00 грн. із розрахунку 40 років 10 місяців 27 днів загального страхового стажу. Згідно до розрахунку ПФУ за версією 1.6.78.1. від 04.09.2025 враховані всі періоди роботи згідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1986.

Однак із вказаного розрахунку від 04.09.2025 вбачається, що при обрахуванні пенсійного стажу ОСОБА_1 допущена помилка (описка), оскільки врахований запис № 7 трудової книжки від 25.08.1994 року про звільнення з роботи записано як « 25.03.1994», тоді як у трудовій книжці записано 25.08.1994 рік , у зв`язку із чим за період роботи (страхового стажу) вчителем російської мови та літератури у Новосемейкінській середній школі Красноярського районного відділу освіти Куйбишевської (після перейменування Самарської) області помилково обрахований на 5 місяців менше, ніж згідно до записів трудової книжки.

18.09.2025 через особистий електронний кабінет на сайті ПФУ подала заяву (звернення) № ВЕБ-16001-Ф-С-25-200518 від 18.09.2025, в якому просила виправити вказану помилку. У відповідь на надіслано лист Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.10.2025 р. № 18645-17362/С-02/8-1600/25, яким було повідомлено, що технологія опрацювання заяв за принципом екстериторіальності не дозволяє стороні, яка не приймала рішення проводити зміни в електронній пенсійній справі, виносити рішення про призначення/перерахунок або відмову в призначенні/ перерахунку пенсії. З огляду на зазначене, до вищевказаних управлінь направлено лист щодо приведення пенсійної справи у відповідність в зв`язку з припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення з 19.06.2024.

16.09.2025 позивач звернулася із заявою до ПФУ в Полтавській області про нарахування та виплату як педагогічному працівнику виплат в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 24.10.2025 року № 47 відмовлено у нарахуванні та виплаті вказаних нарахувань, що передбаченні пунктом 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Підставою для відмови стала відсутність необхідного для цього спеціального стажу (30 років). Спеціального стажу нараховано 28 років 11 місяців 18 днів. До рішення додається розрахунок страхового стажу (Форма РС-право) від 24.10.2025, з якого вбачається, що до страхового стажу не зарахований період роботи в російській федерації вчителем російської мови та літератури з 01.01.1992 по 25.08.1994.

Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не зарахування до страхового (трудового) стажу періоду її роботи у російській федерації з 01.01.1992 по 25.08.1994 протиправними, а також протиправним і таким, що підлягає скасування рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області , у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

У відповіді на відзив Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області позивач додатково зазначила, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні стажу позивача за періоди роботи на території росії у період з 01.01.1992 по 25.08.1994. Оскаржуване рішення не містить достатніх мотивів, з урахуванням яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу.

Стислий зміст заперечень відповідача.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зазначаючи, зокрема, що пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу та заробітної плати врахованих по 31.07.2025 на підставі даних персоніфікованого обліку. Тривалість страхового стажу становить 38 років 8 місяців 3 дні. Розмір пенсії 9 210,96 грн. 24.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про відмову в призначенні грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 прикінцевих положень Закону у зв`язку з відсутністю 30 років стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки стаж позивачки за вислугу років склав 28 років 11 місяців 18 днів. На підставі вищевикладеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області приходить до висновку, що права та законні інтереси позивача жодним чином не порушено.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зазначаючи, зокрема, що після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 04.09.2025, прийнято рішення №47 про призначення пенсії з 26.08.2025.За поданими документами страховий стаж становить 38 років 08 місяців 03 дні. Особа працювала в російській федерації. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період роботи: - з 01.01.1992 по 25.08.1994, оскільки робота в російській федерації.

Заяви, клопотання учасників справи.

16.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання.

25.12.2025 до суду від позивача надійшла заява.

26.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

22.01.2026 до суду від відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, надійшли додаткові пояснення у справі.

23.01.2026 до суду від відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, надійшли додаткові пояснення у справі.

26.01.2026 до суду від відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, надійшла заява про виконання ухвали суду.

28.01.2026 до суду від відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, надійшло клопотання про долучення доказів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 16.01.2026 витребувано від відповідачів докази.

Ухвалою суду від 22.01.2026 витребувано від відповідача, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, докази.

Ухвалою суду від 29.01.2026 провадження у справі закрите в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасувати рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1986 - 13.02.1987, 17.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991 на посаді вчителя російської мови та літератури в загальноосвітніх школах Красноярського району Куйбишевської області Російської РСФСР Союзу Радянських Соціалістичних Республік до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2025 позивач звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 08.09.2025, прийнято рішення №47 про призначення пенсії з 26.08.2025.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії та відповідно до рішення 47 від 08.09.2025, ГУ ПФУ у Житомирській області позивачу призначено пенсію в розмірі 9810,30 грн. із розрахунку 40 років 10 місяців 27 днів загального страхового стажу.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про призначення пенсії від 04.09.2025 відповідно до рішення 47 від 08.09.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 25.03.1994.

18.09.2025 позивач через особистий електронний кабінет на сайті ПФУ подала заяву (звернення) № ВЕБ-16001-Ф-С-25-200518, в якій просила виправити вказану помилку. У відповідь на надіслано листа Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.10.2025 р. № 18645-17362/С-02/8-1600/25, яким було повідомлено, що технологія опрацювання заяв за принципом екстериторіальності не дозволяє стороні, яка не приймала рішення проводити зміни в електронній пенсійній справі, виносити рішення про призначення/перерахунок або відмову в призначенні/перерахунку пенсії. З огляду на зазначене, до вищевказаних управлінь направлено лист щодо приведення пенсійної справи у відповідність в зв`язку з припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення з 19.06.2024.

16.09.2025 позивач звернулася із заявою до ПФУ в Полтавській області про нарахування та виплату мені як педагогічному працівнику виплат в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області направило лист від 06.10.2025 №1600-0306-9/75085 до ГУ ПФУ в Житомирській області, ГУ ПФУ у Вінницькій області "Щодо приведення у відповідність ЕПС ОСОБА_1 ", де, вказало, зокрема, що зв`язку з припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, починаючи з 19.06.2023 страховий стаж, набутий на території російської федерації враховується по 31.12.1991.

Листом від 17.10.2025 "Про перегляд рішення про призначення пенсії" Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області погодилося з даною позицією Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії від 07.10.2025 відповідно до рішення 47 від 23.10.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991, період роботи з 01.01.1992 по 25.08.1994 - не згадується.

Із заявою щодо призначення грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 прикінцевих положень Закону, з урахуванням стажу за період роботи в рф, ОСОБА_1 звернулась до Полтавського об`єднаного управління ПФУ 16.10.2025.

Заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ в Полтавській області, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 24.10.2025 року № 47 відмовлено у нарахуванні та виплаті вказаних нарахувань, що передбаченні пунктом 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Підставою для відмови став відсутній необхідний для цього спеціальний стаж (30 років). Зазначено, що робота на посаді вчителя відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом "Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради" Полтавської області № 01-34/510 від 03.10.2025 складає 28 років 11 місяців 18 днів.

Головним управлінням ПФУ в Полтавській області направлено запит "Щодо призначення грошової допомоги ЕПС № 47 ОСОБА_1 " від 03.12.2025 №1600-0304-9/92747 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, де зазначено, зокрема, що період роботи позивача з 22.08.1986 по 31.12.1991 до стажу за вислугу років не враховано.

Відповідно до листа від 15.12.2025 №0400-010308-9/232399 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не погодилися з викладеною позицією.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії відповідно до рішення 47 від 24.10.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991.

Листом управління від 12.01.2026 №1600-0304-8/2213 направлено запит до Полтавського обласного центру зайнятості про надання уточнюючої довідки про період отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії відповідно до рішення 47 від 24.10.2025, враховано, зокрема, період безробіття позивача з 21.08.1995 по 20.02.1996.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 29.08.1986, позивач:

- з 22.08.1986 по 25.08.1994 працювала у Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації.

Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не зарахування до страхового (трудового) стажу періоду її роботи у російській федерації з 01.01.1992 по 25.08.1994 протиправними, а також протиправним і таким, що підлягає скасування рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області , у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2.11. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

За приписами пункту 22 Порядку № 637, стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього срср і держав, з якими колишнім срср було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону № 1058-IV, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць СНД і членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно із статтею 6 Угоди, для встановлення права на пенсію громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-яких з цих держав, а також на території колишнього срср за час до набрання чинності Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Зарахування до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 2004 року на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

Відповідно до положень пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (надалі - Перелік №909)), незалежно від віку.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-ІV, станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням пенсійного віку, наявністю ї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо незарахування позивачу періоду роботи в росії.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону № 1058-IV, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць СНД і членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно із статтею 6 Угоди, для встановлення права на пенсію громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-яких з цих держав, а також на території колишнього срср за час до набрання чинності Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Зарахування до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 2004 року на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

В Угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 вказано, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», дата набрання законної сили 02.12.2022, згідно якої зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 "Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" дію угоди від 14.01.1993 було припинено.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2025 позивач звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 08.09.2025, прийнято рішення №47 про призначення пенсії з 26.08.2025.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії та відповідно до рішення 47 від 08.09.2025, ГУ ПФУ у Житомирській області позивачу призначено пенсію в розмірі 9810,30 грн. із розрахунку 40 років 10 місяців 27 днів загального страхового стажу.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про призначення пенсії від 04.09.2025 відповідно до рішення 47 від 08.09.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 25.03.1994.

Отже, до 2022 року Україна як держава - учасниця міжнародних угод виконувала відповідні зобов`зання, у той час як згідно з трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 від 29.08.1986, позивач з 22.08.1986 по 25.08.1994 працювала у Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації.

Тому, усі періоди роботи позивача до виходу України з міжнародних угод мають бути зараховані до її страхового стажу - у тому числі з 10.09.1991 по 25.08.1994.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 620/3530/22.

Отже, період роботи з 10.09.1991 по 25.08.1994 протиправно не був зарахований відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, до страхового стажу позивача при призначенні пенсії, оскільки у рішенні №47 зазначений період по 25.03.1994, а не 25.08.1994, описка у місяці не була виправлена у цьому рішенні відповідачем.

У той же час, надалі, Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області направило лист від 06.10.2025 №1600-0306-9/75085 до ГУ ПФУ в Житомирській області, ГУ ПФУ у Вінницькій області "Щодо приведення у відповідність ЕПС ОСОБА_1 ", де, вказало, зокрема, що зв`язку з припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, починаючи з 19.06.2023 страховий стаж, набутий на території російської федерації враховується по 31.12.1991.

Листом від 17.10.2025 "Про перегляд рішення про призначення пенсії" Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області погодилося з даною позицією Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії від 07.10.2025 відповідно до рішення 47 від 23.10.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991, період роботи з 01.01.1992 по 25.08.1994 - не згадується.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області після винесення свого рішення №47, скасувало зараховані періоди по 25.03.1994, що є очевидними протиправними діями коригування свого рішення на підставі подальших дій (листування із іншим відповідачем).

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 08.09.2025 № 47 в частині не зарахування до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 10.09.1991 по 25.08.1994 вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації є протиправним, як і його подальші дії щодо коригування зарахованого стажу по по 25.03.1994 на підставі листування із відповідачем Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло не тільки протиправне рішення, але й вчинило протиправні дії щодо коригування стажу позивача, після прийняття протиправного рішення, що є очевидним свавіллям.

Обираючи належний спосіб захисту даного порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 08.09.2025 № 47 та протиправними дій в частині не зарахування до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 10.09.1991 по 25.08.1994 вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 період її роботи вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації з 10.09.1991 по 25.08.1994, та повторно розглянути заяву позивача від 28.08.2025 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Верховний Суду постанові від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Велика Палата Верховного Суду вирішуючи спори, пов`язані із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років №909 від 04.11.1993, дійшла висновків про недопустимість формальних (дискримінаційних) підходів органів ПФУ до реалізації особою конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Така позиція Великої Палати Верховного Суду була висловлена у постановах від 29.08.2018 у справі №492/446/15-а, від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17.

Відповідно до положень пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Суд встановив, що із заявою щодо призначення грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 прикінцевих положень Закону, з урахуванням стажу за період роботи в рф, ОСОБА_1 звернулась до Полтавського об`єднаного управління ПФУ 16.10.2025. Заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ в Полтавській області, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 24.10.2025 року №47 відмовлено у нарахуванні та виплаті вказаних нарахувань, що передбаченні пунктом 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Підставою для відмови став відсутній необхідний для цього спеціальний стаж (30 років). Зазначено, що робота на посаді вчителя відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом "Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради" Полтавської області № 01-34/510 від 03.10.2025 складає 28 років 11 місяців 18 днів.

Головним управлінням ПФУ в Полтавській області направлено запит "Щодо призначення грошової допомоги ЕПС № 47 ОСОБА_1 " від 03.12.2025 №1600-0304-9/92747 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, де зазначено, зокрема, що період роботи позивача з 22.08.1986 по 31.12.1991 до стажу за вислугу років не враховано. Відповідно до листа від 15.12.2025 №0400-010308-9/232399 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не погодилися з викладеною позицією.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії відповідно до рішення 47 від 24.10.2025, враховано, зокрема, період роботи позивача 22.08.1986 - 17.02.1987, 18.02.1987 - 09.09.1991, 10.09.1991 - 31.12.1991.

Отже, стаж роботи позивача 28 років 11 місяців 18 днів + 5 років 4 місяці 9 днів складає 34 роки 3 місяці 27 днів, отже, більше необхідних 30 років і позивач вийшла на пенсію з посади вчителя.

Листом управління від 12.01.2026 №1600-0304-8/2213 направлено запит до Полтавського обласного центру зайнятості про надання уточнюючої довідки про період отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься у протоколі про перерахунок пенсії, відповідно до рішення 47 від 24.10.2025, враховано, зокрема, період безробіття позивача з 21.08.1995 по 20.02.1996.

У рішенні Головного управління ПФУ в Полтавській області від 24.10.2025 року №47 відсутні такі підстави для відмови позивачу у отриманні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій як відсутність підтвердження періоду безробіття позивача.

Отже, позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, а пенсійний орган допускає формальні підходи до реалізації позивачем конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Обираючи належний спосіб захисту даного порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області повторно розгляну заяву позивача від 16.10.2025 щодо призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду можна зробити висновок, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 58 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 16.10.2025, з урахуванням висновку суду, оскільки суд не в праві втручатися у виключну компетенцію Пенсійного фонду та його територіальних органів в питаннях призначення та виплати такої грошової допомоги.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 08.09.2025 № 47 та дії в частині не зарахування до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 10.09.1991 по 25.08.1994 вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 період її роботи вчителем російської мови та літератури в Новосемейкінській середній школі Красноярського району Куйбишевської області російської федерації з 10.09.1991 по 25.08.1994, та повторно розглянути заяву позивача від 28.08.2025 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправним рішення №47 від 24.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 від 16.10.2025 щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза