Справа № 320/50195/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року справа №320/50195/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянсього районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 16.10.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила про протиправність наявності протягом тривалого часу нескасованого арешту на її майно, адже відсутнє виконавче провадження та майнові претензії з боку стягувача. Оскільки, накладений арешт перешкоджає реалізувати позивачці право розпорядження своєї власності, вона звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач повідомлений про розгляд справи своїм правом, передбаченим статтею 161 КАС України не скористався, із відзивом до суду не звернувся.

Дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2025 року ОСОБА_1 , разом з іншими співвласниками квартири АДРЕСА_1 , вирішили продати вказану квартиру.

Позивачці стало відомо, що здійснити продаж квартири неможливо, оскільки на належну їй 1/5 частину квартири накладений арешт.

Так, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 02 вересня 2025 року №441863029, належна позивачці на праві власності 1/5 частина квартири за адресою АДРЕСА_2 арештована на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Ватутінському районі, №6-142/10 від 04 квітня 2001 року.

Відповідно до постанови відділу Державної виконавчої служби Ватутінського управління юстиції (правонаступник - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 04 квітня 2001 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, арешт на 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 накладено у зв?язку із стягненням з позивачки заборгованості по сплаті прибуткового податку із штрафними санкціями в сумі 38 831,87 грн.

04 вересня 2025 року позивачка звернулася із запитом до Головного управління ДПС у м. Києві (Лівобережної ДІ), в якому просила:

1) підтвердити наявність або відсутність заборгованості по сплаті прибуткового податку із штрафними санкціями в сумі 38 831,87 грн. станом на поточну дату;

2) якщо така заборгованість існує, просила надати її точний розмір із зазначенням основної суми та нарахованих штрафів;

3) якщо заборгованість була погашена, просила надати документальне підтвердження її погашення та довідку про відсутність податкового боргу.

09 вересня 2025 року позивачка отримала відповідь від Головного управління ДПС у м. Києві від 08 вересня 2025 року №464/3111/26-15-13-01-06, в якій було зазначено, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу, станом на 05 вересня 2025 року, в інтегрованих картках платника ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) заборгованість зі сплати податків та платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, відсутня.

У зв?язку із наведеним, позивачка звернулася до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

ОСОБА_1 отримала лист від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 17 вересня 2025 року, в якому зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , станом на 17 вересня 2025 року зареєстрованими у відділі не значиться, та на виконанні не перебувають.

Також вказано, що для вирішення питання щодо зняття арешту остання можете звернутися до суду.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались у цьому випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (чинний на момент накладення спірних арештів; далі Закон №606-XIV в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону №606-XIV державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За приписами частини шостої статті 55 Закону №606-XIV арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що у другій половині 1990-х років та першій половині 2000-х років ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у місті Києві. Була зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебувала на обліку в місцевому податковому органі (правонаступник - Головне управління ДПС у м. Києві, Лівобережна ДПІ).

У ході підприємницької діяльності податковий орган провів перевірку, за результатами якої позивачці було донараховано прибутковий податок разом із штрафними санкціями на загальну суму 38831,87 грн.

Судом встановлено, що зазначений податковий борг був припинений у встановленому законом порядку, що підтверджується листом Головного управління ДПС у м. Києві від 08 вересня 2025 року №464/3111/26-15-13-01-06.

У той же час, суд звертає увагу, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень будь-які відомості щодо виконавчих проваджень, відкритих відносно ОСОБА_1 на момент подання цього позову відсутні.

У свою чергу у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч.1,2 ст. 40 Закону № 1404-VIII).

Крім того, відповідно до частини другої статті 59 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За приписами частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При вирішенні справи суд враховує, що на цей час відповідач вважається обтяжувачем нерухомого майна, належного позивачці, при цьому, виконавчі провадження, у межах яких накладено спірний арешт відсутні та відповідач, у порушення вимог частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не навів та не довів наявності правових підстав як для накладення цього арешту, так і для відмови позивачу відповідно до частини третьої статті 59 Закону №1404-VIIIу знятті зазначеного арешту, існування якого унеможливлює реалізацію (порушує) права позивача на спадкування за законом.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача як власника, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту з нерухомого майна 1/5 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зняття такого арешту.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою відділу Державної виконавчої служби Ватутінського управління юстиції від 04 квітня 2001 року.

3. Зняти арешт з належної ОСОБА_1 на праві власності 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , який накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Ватутінського управління юстиції.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Деснянсього районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіоналного управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) () судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.