Справа № 320/38222/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року № 320/38222/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Друзя В.В., представника відповідача - Устенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №281 від 11.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Білоцерківського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Київській області», яким ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.06.2025 №161 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 12.06.2025;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що висновки службового розслідування не містять самостійно доведених фактів щодо причин, умов та вини позивача, які призвели до дисциплінарного проступку, що підтверджувало б порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та інших норм чинного законодавства, про які зазначено в наказі №281 від 11.06.2025. Також позивач зазначає, що не погоджується з висновками дисциплінарної комісії, щодо необхідності та доцільності застосування дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення з поліції, тобто крайнього дисциплінарного стягнення, без врахування обставини, що пом?якшують відповідальність. Пояснено, що конкретних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено не було, відсутні рішення судів про притягнення до відповідальності останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Мотивуючи відзив, відповідач зазначає, що дії, які пов`язані з підготовкою та проведенням службового розслідування відносно позивача та видання наказу про накладення на нього дисциплінарного стягнення, вчинені з неухильним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту України та Закону України «Про Національну поліцію». Службове розслідування проведено повно, всебічно, об`єктивно, з врахуванням усіх обставин, відповідно до норм чинного законодавства України, а накладене дисциплінарне стягнення на позивача є виправданим в системі ієрархій відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

У чергове судове засідання, призначене на 17.12.2025, з`явились позивач, його представник та представник відповідача. Позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача проти адміністративного позову заперечував, наполягав на відмові в його задоволенні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, поліції з 15.09.2009 по 27.05.2024.

До керівництва Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла доповідна записка тимчасово виконуючого обов?язки начальника УГІ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, що призвело до складання стосовно старшого інспектора - чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 (0055622), адміністративних матеріалів за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

3 метою перевірки інформації, викладеної у зазначеній доповідній записці наказом Головного управління від 26.05.2025 №1103 призначено службове розслідування.

Згідно висновку службового розслідування: «…25.05.2025 о 22.41, на спецлінію « 102» надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що приїхали невідомі у стані алкогольного сп?яніння за кермом авто Таврія синя номерний знак НОМЕР_1 , заважають працювати, один із них повідомив, що він працівник поліції».

Вказана подія зареєстрована до ІКС ІПНП сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 25.05.2025 №3173, а на місце події направлено екіпаж полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції під позивним «Вулкан-085l».

Прибувши на місце події, працівниками поліції виявлено заявника - ОСОБА_3 , який повідомив, що став очевидцем як ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп?яніння керував транспортним засобом. В подальшому, у ході спілкування з ОСОБА_1 , який теж перебував на місці події працівниками поліції у останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп?яніння, які підпадають під перелік ознак, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надалі, вказаними працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти у встановлено законом порядку освідування на місці.

На пропозицію пройти освідування, ОСОБА_1 у порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) відмовився, мотивуючи, що він не керував транспортним засобом марки ЗАЗ-110247, номерні знаки НОМЕР_2 .

Разом з тим у порушення вимог підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відмовився надавати посвідчення водія відповідної категорії, у зв?язку з чим сержант поліції ОСОБА_4 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тому на підставі статті 251 КУпАП враховуючи двох пояснень свідків відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП…».

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.06.2025 №161 о/с, капітана поліції ОСОБА_1 звільнено відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яке накладено згідно наказу ГУНП в Київській області від 11.06.2025 №281 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області».

Підставою прийняття наказу від 11.06.2025 №281 став висновок службового розслідування у формі письмового провадження за відомостями, викладеними у доповідній записці тимчасово виконуючого обов?язки начальника УГІ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 що можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київський області, що призвело до складання стосовно старшого інспектора - чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національно поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за вчинення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позивач, вважаючи наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №281 від 11.06.2025 та наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.06.2025 №161 о/с незаконними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом № 580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 23 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII установлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до частини першої статті 12 Закону №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).

У контексті наведеного необхідно зазначити, що працівник поліції в особистій поведінці - у службовий та позаслужбовий - час повинен дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту, Присяги поліцейського, повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції та їх працівників у очах громадськості.

Частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За приписами пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Пунктом 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту імперативно установлено, що під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як передбачає стаття 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків, недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807; далі - Порядок №893); він конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (серед іншого).

Згідно з пунктами 4, 7, 13, 14 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, у ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до частин 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного повного та об`єктивного з"ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення , вини, ступені тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, в разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.13статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарне стягнення в виді звільнення с посади, пониження в спеціальному званні на один ступень та звільнення зі служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного із здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни встановлені в наслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належними доказами.

Як вбачається з висновку про результати службового розслідування, проведеного відносно ОСОБА_1 , він ґрунтується виключно на взятті до уваги матеріалів адміністративного провадження, а саме постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, на переконання суду, жодний із наявних документів не містить інформації яка б свідчила про доведеність винуватості позивача, яка встановлюється виключно на підставі рішення суду.

Натомість, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого є саме з?ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи. Такими підставами є виключно фактичні данні, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу, ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Суд звертає увагу, що на час звільнення позивача зі служби в органах Національної поліції України так і на час звернення до суду з даною позовною заявою винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП в адміністративному порядку доведено не було.

Більше того, матеріали справи містять постанову Шостого апеляційного суду від 01.10.2025 у справі №378/11/25, якою справу про адміністративне правопорушення за фактом притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито та постанову Київського апеляційного суду від 13.10.2025 у справі №378/716/25, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом також досліджено відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського, на яких не зафіксовано руху транспортного засобу ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та зупинки працівниками поліції вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З огляду судом вказаного відео доказу також попередньо не встановлюється явні ознаки алкогольного сп?яніння, зокрема відсутня поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, оскільки вчинення позивачем дій зазначених у наказах не доведено в установленому законом порядку, в ході службового розслідування обставини вчинення ним дисциплінарного порушення не визначені, вина останнього не доведена.

Водночас слід наголосити, що позивач був звільнений за порушення присяги поліцейського, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2,5, 6, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним присяги поліцейського та утримуватися від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Суд звертає увагу, що звільнення за порушення присяги може мати місце тоді, коли поліцейський скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Припинення служби за порушення присяги застосовується у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення на переконання уповноваженої особи вирішувати питання про відповідальність посадової особи є недостатніми чи попередньо їх вжиття не дало бажаного результату (позиція Верховного Суду України в постановах від 21 травня 2013 року ( № 21-403 а 12) та від 04.06.2013).

Між тим, матеріали справи містять відомчу відзнаку Національної поліції України « 10 років сумлінної служби» та « 15 років сумлінної служби», а також відзнаку Європейської поліцейської асоціації України.

Судом встановлено, що позивач за весь період служби в органах поліції не мав жодного дисциплінарного стягнення, як зазначила сама комісія у висновку службового розслідування.

Отже, відповідачем накладено дисциплінарне стягнення без з`ясування результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того при накладанні на позивача дисциплінарного стягнення не було враховано обставини, що пом?якшують відповідальність.

Відтак, наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №281 від 11.06.2025 та наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.06.2025 №161 о/с є незаконними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції"іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи скасування судом наказу про звільнення позивача, він підлягає поновленню на попередній роботі (службі) посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 12.06.2025.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

За змістом пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 №13" зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На необхідності застосування до спірних відносин приписів Постанови №100 під час обчислення поліцейському середнього заробітку за вимушений прогул звернув увагу Верховний Суд у постанові від 15.04.2025 у справі № 140/8778/23.

У матеріалах справи наявна довідка відповідача №531 від 02.09.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , зі змісту якої суд встановив, що позивачу за квітень 2025 року нараховане та виплачене грошове забезпечення у розмірі 25427,00 грн, а за травень 2025 року 22134,79 грн.

Таким чином, середньоденний розмір грошового забезпечення позивача на дату звільнення з урахуванням наведених приписів Постанови №100 становитиме 779,70 грн.

Відповідно до кількості календарних днів, що минули за час вимушеного прогулу позивача, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.06.2025 по 17.12.2025 у розмірі 107598, 60 грн (138 календарних днів х 779,70 грн).

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №281 від 11.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.06.2025 №161 о/с «По особовому складу».

4. Поновити ОСОБА_1 , на службі в поліції на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 12.06.2025.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.06.2025 року по 17.12.2025 включно у сумі 107598 грн. (сто сім тисяч п`ятсот дев`яносто всім гривень 60 копійок).

6. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 27 січня 2026 р.