Справа № 631/1303/25
Суддя: Мащенко С. В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 631/1303/25
провадження № 2-а/631/30/26
У Х В А Л А

п р о п е р е д а ч у а д м і н і с т р а т и в н о ї с п р а в и н а р о з г л я д

з о д н о г о а д м і н і с т р а т и в н о г о с у д у д о і н ш о г о

27 січня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Мащенко С. В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Д. Г., в електронній формі за допомогою та з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи звернувся в суд із заявою «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення», яка за своїм правовим навантаженням вважається адміністративним позовом.

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 6983/25-вх від 10.11.2025 року, із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/1303/25 (провадження № 2-а/631/37/25) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Д. Г., «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення» було залишено без руху.

Відповідними заявами, поданими 29.12.2025 року (вхідний № 8478/25-вх) та 22.01.2026 року (вхідним № 496/26-вх), поетапно усунуто виявлені недоліки.

Зважаючи на це, суд вирішує питання про можливість відкриття провадження у адміністративній справі.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований в даному випадку нормами Кодексу адміністративного судочинства України та подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Окремо слід вказати, що частиною 1 статті 2 цього ж кодексу обумовлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 6 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

З наведеного вбачається, що відповідачем в адміністративній справі може бути, зокрема, орган військового управління, їх посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За частиною 7 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Як унормовано приписом частини 8 статті 1 цього закону, положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.

Відтак, таким положенням є Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 року, у пункті 1 якого вказано, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

В той же час, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (пункт 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Між тим, на підставі приписів пункту 9 зазначеного вище Положення саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань наділені повноваженнями щодо розгляду справ (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та із дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності визначені у статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210?, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, як убачається з матеріалів справи, предметам позову ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Д. Г., є постанова по справі про адміністративне правопорушення, винесена певною посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, безумовно, є суб`єктом владних повноважень та у правовідносинах щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності має та виконує публічно-владну управлінську функцію.

Стороною позивача при визначені складу учасників процесу зазначені:

а) місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

б) та місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Між тим, правилом статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України унормована підсудність справ за вибором позивача.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Також, відповідно до змісту частини 2 статті 26 наведеного вище кодифікованого процесуального закону України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Натомість, ані зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) позивача, ані місцезнаходження відповідача не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Нововодолазького районного суду Харківської області.

Проте, звертаючись в суд із позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду адміністративних справ, передбачених главою 2 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тлумачення змісту диспозицій статей 25 та 26 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 26 Кодексу адміністративного судочинства України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 27 наведеного кодифікованого закону України.

Відтак, вибір між судами, яким згідно з правилом загальної і альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Реалізуючи зазначене право, ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Д. Г., визначився таким чином, що обрав підсудність позову за місцезнаходженням відповідача.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцезнаходженням відповідача є місто Харків.

У пункті 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі правил частин 1 та 2 статті 30 кодифікованого закону адміністратвиного судочинства спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

При цьому, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, за правилами частини 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Водночас суд зауважує, що визначення саме такої підсудності жодним чином не звужуватиме прав позивача чи відповідача, оскільки норми Кодексу адміністративного судочинства передбачають достатньо альтернативних механізмів для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, незважаючи на віддаленість їх місцезнаходження від суду, в якому розглядається справа.

Разом із тим, розгляд справи з порушенням правил підсудності є підставою для скасування судового рішення та в цілому нівелює інститут територіальної підсудності, а також ставить під сумнів саму сутність судового розгляду виходячи із приписів пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору «судом, встановленим законом».

Концепцію суду, встановленого законом, у значенні, вжитому у статті 6 Конвенції, розкрито у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко проти України» (заяви № 29454/04, № 29465/04), у якому Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria» зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відтак, враховуючи вищевикладене у сукупності, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила територіальної підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи «судом, встановленим законом», адміністративну справу з єдиним унікальним № 631/1303/25 (провадження № 2-а/631/30/26) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Д. Г., до ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення», слід направити за підсудністю на розгляд Слобідському районному суду міста Харкова у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановляючи ухвалу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа надійшла на розгляд належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), статтями 2, 4, 5, 6, 12, частиною 1 статті 20, статтями 25, 26, 29, 30, 46, 159 161, 169, пунктом 4 частини 1 статті 171, пунктом 1 частини 1 статті 241, пунктом 1 частини 5 статті 243, статтями 248, 256, 257, 268, 286, 293 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Адміністративну справу з єдиним унікальним № 631/1303/25 (провадження № 2-а/631/30/26) за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення» передати на розгляд до Слобідського районного суду міста Харкова.

Здійснити передачу адміністративної справи з Нововодолазького районного суду Харківської області до Слобідського районного суду міста Харкова не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Копію цієї ухвали надіслати в електронній формі протягом двох днів із дня її складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо справи та цієї ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання ухвали тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу постановлено, складено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко