Справа № 520/23157/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 р.Справа № 520/23157/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.12.26 року по справі № 520/23157/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО МАЙСТЕР»

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України №12966967/45531400 від 12.06.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 19.05.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ - 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МАЙСТЕР податкову накладну №1 від 19.05.2025 на суму 8100000,00 грн. (ПДВ - 1350000,00 грн.) датою її подання на реєстрацію 20.05.2025.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 206197 від 19 серпня 2025 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МАЙСТЕР (код ЄДРПОУ - 45531400) критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МАЙСТЕР (код ЄДРПОУ - 45531400) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР" сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь "Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МАЙСТЕР" сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 залишено без змін.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР", в якій він просив суд ухвалити по справі №520/23157/25 додаткове рішення про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України та ДПС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР" судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 23000,00 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР" витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО МАЙСТЕР" витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційнорї скарги зазначено, що розмір стягнутих витрат на правничу допомогу є неспівмірним з характером спірних правовідносин.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначив, що розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 23000,00 грн., який є повністю доведеним та обгрунтованим. Хоча суд першої інстанції частково зодовольнив вимоги позивача про стягнення з ГУ ДПС у Харківській області витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., водночас податковим органом не доведено жодних доказів та аргументів щодо незаконності чи необгрунтованості цих витрат. З урахуванням наведеного, просив додаткове рішення Харківського окружного адміністративного сулду від 23.12.2025 залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За приписами частини третьої статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "ТЕХНО МАЙСТЕР" укладено з адвокатом Феленко С.О. договір про надання правничої (правової) допомоги №11/08- 25 від 11.08.2025, відповідно до п. 1.1. якого Адвокат зобов`язується за дорученням або заявою Клієнта надавати останньому правничу допомогу в порядку та на умовах, визначених даним Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень.

Згідно п.1.2. даного Договору надання Клієнту професійної правничої допомоги в рамках вказаного Договору полягає у наступному:

- здійснення правового консультування ситуацій, які стосуються Клієнта та його прав і інтересів;

- підготовка та складення різного роду документів правового характеру (позовних заяв, скарг, претензій, повідомлень, пояснень тощо) для захисту його прав та інтересів;

- представництво прав та інтересів Клієнта органах державної виконавчої служби, органах державної податкової служби, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, в тому числі в правоохоронних органах (органах поліції) та органах прокуратури, в органах нотаріату, в Міністерстві юстиції України та його територіальних органах та структурних підрозділах, в страхових компаніях в справах, що стосуються Клієнта;

- процесуальне представництво прав та інтересів Клієнта в судових органах всіх інстанцій в справах, які стосуються Клієнта;

- надання інших видів правничої (правової) допомоги, необхідної для належного захисту прав та інтересів Клієнта.

У відповідності до п.п. 4.1. і 4.2 даного Договору розмір гонорару за надання правничої допомоги за даним Договором, а також конкретний вид правничої допомоги та строки сплати гонорару, визначаються у рахунках. Гонорар сплачується Клієнтом в гривнях безготівковим переказом протягом 3-х днів з моменту виставлення рахунку за надання конкретного виду правничої допомоги за цим Договором.

Відповідно до рахунків №СФ-1 від 11.08.2025 і №СФ-2 від 11.09.2025 вартість правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №11/08-25 від 03.06.2025, зокрема, в частині підготовки позовної заяви до суду про скасування рішення про відмову в реєстрації ПН та процесуальне представництво прав та інтересів Клієнта в суді першої інстанції - становить 23000,00 грн.

Зі сторони ТОВ "ТЕХНО МАЙСТЕР" на користь адвоката Феленко С.О. згідно рахунків№СФ-1 від 11.08.2025 і №СФ-2 від 11.09.2025 сплачено вартість послуг в сумі 23000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги №11/08-25 від 11.08.2025, що підтверджується платіжними інструкціями №280 від 15.08.2025 на суму 18000,00 грн. і №298 від 11.09.2025 на суму 5000,00 грн.

Факт надання послуг за вказаним договором на суму 23000,00 грн. підтверджується актом наданих послуг №1 від 10.11.2025, підписаним між сторонами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача по справі підтверджується: договором про надання правничої допомоги №11/08-25 від 11.08.2025, рахунками на оплату №СФ-1 від 11.08.2025 на суму 18000,00 грн. і №СФ-2 від 11.09.2025 на суму 5000,00 грн., платіжними інструкціями №280 від 15.08.2025 на суму 18000,00 грн. і №298 від 11.09.2025 на суму 5000,00 грн., актом наданих послуг №1 від 10.11.2025 на суму 23000,00 грн.

Відповідно до положень частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, абсолютно всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами, розумності, справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 20.05.2022 у справі №540/56/20, від 20.09.2021 у справі №815/390/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі №227/2301/21 щодо розподілу судових витрат дійшла наступних висновків: "12.33. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи".

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом першої інстанції рішення про задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість висновку суду першої інстанції про стягнення на користь позивача понесених ним витрат у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 по справі № 520/23157/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Я.В. П`янова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 29.01.2026 року