Справа № 160/346/26
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2026 року Справа 160/346/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін в адміністративній справі №160/346/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49600, код ЄДРПОУ ВП 44118658) в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.03.2025 №, №, № та №;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.05.2025 №0-0436.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін в адміністративній справі №160/346/26.

В обґрунтування клопотання зазначено, що єдиним документом, яким керувався контролюючий орган приймаючи оскаржувані ППР, є лист ДПС України, який містив податкову інформацію щодо позивача, яка була отримана від компетентного органу Великобританії, яка підлягала перевірці ГУ ДПС у Дніпропетровській області, однак останнє не вчинивши жодних дій, спрямованих на перевірку такої інформації, на думку позивача просто поклало вказаний лист в основу висновків про отримання позивачем незадекларованих нею іноземних доходів за відсутності будь-яких доказів отримання таких доходів. На думку позивача, саме лише надання класичного для контролюючого органу відзиву на позовну заяву з цитуванням положень ПК України та твердженням про законність оскаржуваних ППР, без надання змістовних пояснень представником контролюючого органу встановлення об`єктивної істини у даній справі буде ускладненим. Таким чином, призначення судового засідання у даній справі є об`єктивно необхідною мірою для встановлення усіх обставин даної справи.

Вирішуючи клопотання по суті, суд встановив таке.

Частинами 1-3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального чи спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Приписами ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін в адміністративній справі №160/346/26, судом не встановлено підстав щодо неможливості розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін через її складність або інші обставини.

Також суд зазначає, що відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, призначення судом розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику осіб, не позбавляє права в подальшому через складність справи перейти до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін в адміністративній справі №160/346/26 не є обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 12, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін в адміністративній справі №160/346/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовити.

Копію цієї ухвали направити особам які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.С. Луніна