Справа № 440/7329/25
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/7329/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.03.2025 №0-1603-UA0049284.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки ставка податку для належного позивачу корівника на 2024 рік становить 0.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.06.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли заперечення ГУ ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 відмовлено у задоволенні заперечень ГУ ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, а тому на останнього не поширюються пільги щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.11.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є:

95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання.

95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку.

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно відомостей з Державного реєстру печових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 03.05.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності №224 на нежитлове приміщення, будівля корівника, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 813 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.07.2023 Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області на п`ятдесят третій сесії восьмого скликання прийнято рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Кам`янопотоківської сільської ради на 2024 рік.

Згідно додатку 2 до вказаного рішення встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, за кодом 1271.1-1271.8 Будівлі нежитлові інші встановлено, що будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, звільнені від оподаткування підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

За кодом 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші ставка податку за 1кв.м. для фізичних осіб становить 1% розміру мінімальної заробітної плати.

25.03.2025 ГУ ДПС у Полтавській області складено податкове повідомлення рішення №0-1603-UA0049284, яким ОСОБА_1 нараховано 57723 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості.

Підстава нарахування: АДРЕСА_2 , період з 01.01.2024 по 31.12.2024.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, йдеться у статті 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

За приписами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відтак, умовою звільнення подібних об`єктів від оподаткування законодавець визначив цільове призначення їх фактичного використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Аналіз приписів підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить, що її застосування передбачає наявність двох умов. Одна з них - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (що, власне, випливає із обраного законодавцем класу будівель). Залежно від періоду (до і після 01 січня 2019 року) застосовувалася додаткова умова - безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Подібні за змістом правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 11.04.2023 у справі № 380/18104/21, від 23.11.2023 у справі № 120/1337/21-а, від 28.05.2025 у справі №340/3070/20 та ряду інших.

Таким чином, в розумінні підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

З огляду на викладене, суду необхідно встановити чи відноситься належна позивачеві будівлі до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, та чи наділений позивач статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 03.05.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності №224 на нежитлове приміщення, будівля корівника, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 813 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями Національного класифікатора будівель та споруд НК 018:2023, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 № 3573, до класу (код 1271) "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" належать будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, онюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Отже, належна позивачу будівля корівника відноситься до класу 1271 "Нежитлові сільськогосподарські будівлі".

Разом із тим, визначальним у цій справі також є встановлення факту, чи використовуються позивачем такий об`єкт нерухомого майна як сільськогосподарським товаровиробником.

Загальні підходи до визначення поняття сільськогосподарського виробника сформульовані у постановах Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 820/6752/16, від 17.02.2021 у справі № 820/3707/17, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19, від 10.04.2020 у справі № 823/1751/17 та ряду інших.

У цих постановах Верховний Суд зауважив, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ "Податок на майно").

Разом із тим визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більше того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Зміст наведених приписів дає підстави вважати, що поняття "сільськогосподарський товаровиробник" не суперечить його визначенню, наведеному у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

Вказане свідчить, що в розумінні підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Суд звертає увагу, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку (а саме - чи відноситься він до сільськогосподарських товаровиробників).

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.04.2023 у справі №380/18104/21 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі №120/10463/24.

Так, згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є:

95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання.

95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку.

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до акту обстеження нежитлового приміщення, будівлі корівника за адресою АДРЕСА_1 від 22.04.2025 за вказаною адресою знаходиться нежитлове приміщення, будівля корівника площею 813 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Під час обстеження було встановлено, що нежитлове приміщення, будівля корівника, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 використовується ним для підприємницької діяльності частково, орієнтовною площею 70 кв.м, а орієнтовно площею 743 кв.м нежитлового приміщення, будівлі корівника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для підприємницької діяльності не використовується, а частково використовується, як складське приміщення.

Однак, будь-яких доказів того, що позивач безпосередньо займається сільськогосподарською діяльністю (виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією) та є сільськогосподарським товаровиробником, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, у спірному випадку суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.03.2025 №0-1603-UA0049284, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко