Справа № 200/4978/23
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 січня 2026 року Справа №200/4978/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/4978/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Донецького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 14018/245995/6304/55 від 20.10.2022 року Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхових виплат з 01 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 жовтня 2022 року по день поновлення такої виплати на рахунок, відкритий у АТ «Державний ощадний банк України».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 08 листопада 2023 року по справі № 200/4978/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 20.10.2022 року № 14018/245995/6304/55 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) раніше призначеної щомісячної страхової виплати починаючи з 01 жовтня 2022 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 14.03.2024 року.

16 січня 2026 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі №200/4978/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 29.02.2024 у сумі 243 425 (двісті сорок три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень) 95 копійок.

В обґрунтування вказаного клопотання позивачем зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі №200/4978/23 набрало законної сили 14.03.2024 року. Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу здійснено поновлення страхових виплат та проведено нарахування заборгованості за період з 01.10.2022 по 29.02.2024 у розмірі 243 425,95 грн., що підтверджується листом боржника від 11.12.2025 № 57123-52208/Г-02/8-0500/25, але ця сума належна позивачу та нарахована за рішенням суду дотепер не виплачена.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 378 КАС України).

Заяву про зміну порядку виконання судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні 29 січня 2026 року о 08 год. 30 хв. в приміщені Донецького окружного адміністративного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1, про, що сторони було повідомлено повістками.

Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву про зміну порядку виконання судового рішення та дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 14 КАС України:

судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша);

судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга);

невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац другий частини третьої статті 378 КАС України).

Отже, з наведених положень статті 378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату позивачу раніше призначеної щомісячної страхової виплати починаючи з 01 жовтня 2022 року протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше одного року.

Листом від 11.12.2025 року № 57123-52208/Г-02/8-0500/25 Відповідачем було повідомлено Позивачу, що на виконання рішення суду здійснено розрахунок страхових виплат за період з 01.10.2022 по 29.02.2024 в загальній сумі 243 425,95 грн. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в уповноваженому органі, що здійснює поновлення страхових виплат та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Станом на дату відповіді такий порядок Кабінетом Міністрів не прийнято.

Заборгованість у розмірі 243 425,95 грн. стягувачу не сплачена.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 200/4978/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 29.02.2024 у сумі 243 425 (двісті сорок три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень) 95 копійок.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення №200/4978/23.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/4978/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року по справі № 200/12011/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) раніше призначеної щомісячної страхової виплати починаючи з 01 жовтня 2022 року, на:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 29.02.2024 у сумі 243 425 (двісті сорок три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень) 95 копійок.».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Христофоров