Справа № 420/4800/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року

м. Київ

справа №420/4800/22

адміністративне провадження № К/990/44534/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 (головуючий суддя - Андрухів В.В.)

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 (головуючий суддя - Бітов А.І., судді - Лук`янчук О.В., Ступакова І.Г.)

у справі № 420/4800/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Одеській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 08.03.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.03.2022 і по день поновлення на роботі, з урахуванням суми 739 грн 88 коп. на день;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та стягнення заробітної плати за один місяць;

- скасувати наказ про звільнення.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує, що 08.03.2022 під впливом морального та фізичного тиску позивача було змушено написати рапорт про звільнення із займаної посади. 09.03.2022 позивач подав рапорт з проханням не розглядати питання про звільнення, як передчасне. Проте відповідач прийняв наказ про звільнення позивача. Позивач вважає такий наказ безпідставним, оскільки сторони трудового договору не дійшли взаємної згоди про припинення трудового договору.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022 № 426 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 09.03.2022 ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 10.03.2022. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 по 12.06.2023 включно у розмірі 365 309 грн з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів. У задоволенні решти позову відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції з 10.03.2022 та стягнення середнього грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць 23 824 грн 50 коп. з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

4. При ухваленні рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу, оскільки на момент прийняття такого у відповідача була наявна інформація про відсутність вільного волевиявлення позивача на звільнення з поліції за власним бажанням.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

6. Підставою касаційного оскарження судових рішень відповідач вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Обґрунтовуючи посилання на вказану норму процесуального закону, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, у разі подання поліцейським рапорту про нерозгляд його рапорту про звільнення в день видання спірного наказу або ж після його видання.

8. На обґрунтування вимог касаційної скарги, відповідач вказує, що у спірних правовідносинах наказ про звільнення позивача був виданий 09.03.2022, а до канцелярії управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області рапорт позивача про нерозгляд попереднього рапорту надійшов 10.03.2023, що унеможливило скасування наказу, який вже був виданий.

Позиція інших учасників справи

9. У відзиві на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Рух касаційної скарги

10. Ухвалою від 29.01.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Загороднюка А.Г., Мартинюк Н.М. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області.

11. Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

12. Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 19.12.2025 № 1602/0/78-25 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 420/4800/22 у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н.М., яка входить до складу постійної колегії суддів.

13. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Загороднюка А.Г., Жука А.В. для розгляду судової справи № 420/4800/22.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

14. ОСОБА_1 з 2000 року працював в органах внутрішніх справ, з вересня 2021 року ОСОБА_1 обіймав посаду начальника відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

15. 08.03.2022 після спливу робочого часу начальником відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області полковником поліції ОСОБА_1 особисто начальнику Головного управління Національної поліції в Одеській області подано рапорт про звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням з 09.03.2022.

16. Начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області накладено резолюцію: «Ю .Мерденову до наказу з 09.03.22». Даний рапорт зареєстровано в Управлінні кадрового забезпечення за вхідним № 1202 від 09.03.2022 о 09:00 год.

17. 09.03.2022 ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням не розглядати рапорт про звільнення зі служби в поліції від 09.03.2022 як передчасне та необдумане рішення. Вказаний рапорт від 09.03.2022 був зареєстрований в Управлінні документального забезпечення начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області за вхідним № 1594 від 09.03.2022 о 09:00 год.

18. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 426 о/с від 09.03.2022 полковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 09.03.2022. Підставою видання наказу про звільнення зазначено рапорт ОСОБА_1 від 08.03.0222 та подання начальника Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022.

19. 12.03.2022 відповідач надіслав позивачу рекомендованим листом інформування про звільнення зі служби в поліції від 10.03.2022 № 9/1216, згідно якого повідомив позивача про звільнення наказом від 09.03.2022 № 426 о/с за власним бажанням з 09.03.2022 та про неможливість розгляду поданого позивачем рапорту (вхідний від 10.03.2022 № 1213) щодо нерозгляду рапорту про звільнення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

22. Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

23. За змістом пункту 7 частини першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

24. Відповідно до частин другої та третьої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

25. За правилами статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

26. Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

27. На час видання спірного наказу про звільнення діяли норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), яке визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

28. Згідно з пунктом 10 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

29. Підпунктом «ж» пункту 64 Положення № 114 передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

30. Відповідно до пункту 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

31. За змістом пункту 8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

32. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Предметом спору у цій справі є питання правомірності наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022 № 426 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі поданого ним рапорту від 08.03.2022.

34. Верховний Суд, надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів касаційної скарги, які були підставою для відкриття касаційного провадження, виходить із такого.

35. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що служба в поліції є добровільною і може бути припинена за власним бажанням поліцейського за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

36. Порядок звільнення з цієї підстави визначений підпунктом «ж» пункту 64 та пунктом 68 Положення № 114, яке з огляду на приписи пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» у частині, що не суперечить Закону України «Про Національну поліцію», є чинним спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок проходження служби в поліції.

37. З аналізу пункту 68 Положення №114 випливає, що про припинення служби в поліції за власним бажанням працівник поліції повинен попередити прямого начальника не пізніше як за три місяці до дня звільнення, подавши відповідний рапорт.

38. У відносинах звільнення за власним бажанням діє правило за яким, звільнення у порядку пункту 68 Положення № 114 є одностороннім волевиявленням працівника-поліцейського, який подав рапорт про звільнення за власним бажанням, він у будь-який момент до закінчення тримісячного строку з моменту подання рапорту може його відкликати і звільнення у такому випадку не проводиться, а також працівник не підлягає звільненню у випадку, коли цей строк закінчився, і він не залишив місце роботи і не вимагає припинення трудових відносин

39. Усталеною є позиція Верховного Суду, що у межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення у більш короткий строк.

40. Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення в рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник поліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

41. Отже, видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника поліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку, якщо таке прохання міститься у рапорті про звільнення, є правомірною.

42. Відповідну правову позицію висловлював Верховний Суд у постановах від 12.08.2019 у справі № 810/3376/16, від 05.09.2019 у справі № 820/5844/16, від 22.10.2019 у справі № 804/4997/17, від 22.11.2019 у справі № 813/740/17, від 20.12.2019 у справі № 826/375/17, від 05.02.2020 у справі № 819/744/16, від 20.05.2020 у справі № 804/868/16, від 30.09.2020 у справі № 826/16621/17, від 14.01.2021 у справі № 822/1093/18, від 09.02.2021 у справі № 826/10404/16, від 23.06.2021 у справі № 813/740/17, від 11.08.2021 у справі № 826/7075/16.

43. Натомість, за змістом наведених норм, у разі якщо сторони домовилися про звільнення у більш короткий строк, особа має право відкликати поданий рапорт про звільнення до спливу цього строку.

44. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 815/1490/16, від 22.11.2019 у справі № 813/740/17, від 15.02.2021 у справі № 160/3607/19.

45. Судами попередніх інстанцій установлено, що 08.03.2022 ОСОБА_1 подано начальнику Головного управління Національної поліції в Одеській області рапорт про звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням з 09.03.2022.

46. Отже, матеріалам справи підтверджується, що сторонами узгоджено дату звільнення позивача 09.03.2022, позивачем особисто в рапорті зазначено дату, з якої він бажає звільнитись, а його керівництвом проставлено відповідну резолюцію про погодження дати звільнення ОСОБА_1 .

47. Судами попередніх інстанцій не встановлено, що указаний рапорт написано позивачем під впливом морального та фізичного тиску, матеріали справи відповідних доказів також не містять.

48. На момент прийняття спірного наказу (09.03.2022) рапорт позивача від 09.03.2022 про нерозгляд рапорту про звільнення від 08.03.2022 до відповідача не надходив, позаяк судами установлено, що такий зареєстрований в Управлінні документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області 09.03.2022 о 09:00 год, а переданий до Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області 10.03.2022.

49. Відтак, за наявності відповідного рапорту позивача про звільнення за власним бажанням від 08.03.2022, відсутністю на момент прийняття оскаржуваного наказу рапорту позивача про відкликання попереднього рапорту, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області видано наказ від 09.03.2022 № 426 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

50. Подання позивачем рапорту 09.03.2022 про відкликання рапорту про звільнення зі служби в поліції після реалізації відповідачем рапорту позивача від 08.03.2022 та у день звільнення про звільнення шляхом винесення спірного наказу не може вказувати на порушення відповідачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Положення № 114 при прийнятті спірного наказу.

51. За такого правового врегулювання та обставин цієї справи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказу від 09.03.2022 № 426 о/с.

52. З огляду на те, що позовні вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги щодо скасування наказу про звільнення, яка не підлягає задоволенню, відповідно ці вимоги також не можуть бути задоволені.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

53. Відповідно до частин першої та третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

54. Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку, що при ухваленні рішень, суди першої та апеляційної інстанцій, повно встановивши обставини справи, неправильно застосували норми матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення у справі.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 351, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 420/4800/22 скасувати.

3. Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

А.Г. Загороднюк