Справа № 320/6145/25
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 січня 2026 року м. Київ № 320/6145/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Булгаков С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Національного банку України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду надійшло клопотання позивача про зміну позовних вимог, зокрема позивач просить суд, подальший розгляд справи здійснювати з наступними вимогами: визнати протиправною бездіяльність Національного банку України і зобов`язати його застрахувати ОСОБА_2 в державній страховій компанії на суму 848 000 грн з її виплатою позивачу чи його спадкоємцям у разі повної втрати працездатності чи смерті або зобов`язати відповідача відкрити на ім`я позивача безвідзивний акредитив з письмовим зобов`язанням виплатити бенефеціару зазначену суму у випадку надання документів, що засвідчують (підтверджують) повну втрату працездітності або смерть.

У підготовче судове засідання, призначене у справі на 10.11.2025 з`явились позивач та представник відповідаяча.

Протокольною ухвалою від 10.11.2025 суд на місці ухвалив прийняти до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В обгрунтування вказаного клопотання, відповідач зазначив, що Договір, згідно з яким позивач міг бути застрахованим, був укладений у 2001 році. Рішення Національного банку від 24 вересня 2020 року № 601-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ АКБ "Аркада" вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ АКБ "Аркада". Зазначене рішення 25 вересня 2020 року було розміщено на сайті Національного банку та у багатьох засобах масової інформації. Тобто щонайменше протягом останніх п`яти років Національний банк не здійснював нагляд за діяльністю Банку. Отже, строки для звернення до суду з позовом про визнання бездіяльності Національного банку протиправною спливли. Відповідно, сплив строк позовної давності і для похідної вимоги про укладення договору страхування.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечував проти залишення позовних вимог без розгляду.

У підготовчому судовому засіданні відповідач підтримав доводи клопотання про залишення позову без розгляду та просив його задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши заявлене клопотання, судом встановлено про таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Частиною третьої цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з приписами п. 8 ч 1. ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Тож, процесуальним законодавством обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльність Національного банку України і зобов`язати його застрахувати ОСОБА_2 в державній страховій компанії на суму 848 000 грн з її виплатою позивачу чи його спадкоємцям у разі повної втрати працездатності чи смерті або зобов`язати відповідача відкрити на ім`я позивача безвідзивний акредитив з письмовим зобов`язанням виплатити бенефеціару зазначену суму у випадку надання документів, що засвідчують (підтверджують) повну втрату працездітності або смерть.

Тобто, позивач фактично просить захистити його право на отримання зазначених коштів, які на думку позивача залишаються невиплаченими у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень комплексу покладених на нього обов`язків.

Отже, на думку позивача, спірною у цій справі є триваюча бездіяльність відповідача.

Відтак, враховуючи наведене, з метою доступу особи до правосуддя, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 240, 241-245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника Національного банку України про залишення адміністративного позову у справі № 320/6145/25 без розгляду - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.01.2026.