Справа № 420/39840/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/39840/24

Категорія 106000000Головуючий у суді І інстанції: Дубровна В.А. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що в період з 09.08.2021 року по 10.07.2022 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони). Зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року по справі №420/29757/23 зобов`язано відповідача провести перерахунок грошового забезпечення та інших виплат ОСОБА_1 за період з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року включно. На виконання вказаного рішення суду, 30.11.2024 р. відповідачем було виплачено 93249,01 грн. При цьому, з суми донарахованого грошового забезпечення, яку було виплачено позивачу, відповідач відрахував 20850,71 грн податку на доходи з фізичних осіб та в порушення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" не було нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, що стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 20850,71 гривень, що був утриманий з його донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 20850,71 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було йому виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23, на його користь. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. включно у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що останнім місцем проходження військової служби позивача є не військова частина НОМЕР_1 , тому позивач повинен звернутися зі своїми вимогами до належного відповідача, який на день виключення із списків особового складу повинен розрахувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, у тому числі грошового забезпечення. Положення ст.2 Закону № 2050-111 чітко визначають виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на доходи, які не мають разового характеру. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення): сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, позивач вказує, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Такий підхід до розуміння зазначених норм права, сформулював Верховний Суд України ще у постановах від 19.12.2011 у справі № 6-58цс11, від 11.07.2017 у справі №2а-1102/09/2670 та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постановах від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20 та інш.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 09.08.2021 року по 10.07.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони), що підтверджується наказом командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 09.08.2021 №248-ОС, відповідно до якого позивача зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення та наказом від 10.липня 2022 року №222-ОС, яким позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №420/29757/23, яке набрало законної сили 29.10.2024, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року включно з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2022 року по 10.07.2022 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

30.11.2024 року на виконання даного судового рішення відповідачем була здійснена виплата донарахованого грошового забезпечення в сумі 93249,01 грн., що підтверджується банківською випискою.

16.11.2024 року відповідач листом №09/С-23/25 на звернення позивача повідомив, що рішення суду по справі №420/29757/23 було виконано в установленому порядку згідно з вимогами чинного законодавства. Крім того, до вказаного листа додано довідку №64 від 13.1.2024 про види грошового забезпечення, що належить донарахувати ОСОБА_1 за період з 01.09.2021 по 10.07.2022.

Згідно вказаної довідки встановлено, що з суми донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №420/29757/23, було відраховано 20850,71 гривень податку на доходи з фізичних осіб та не проведено його грошову компенсацію відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.

02.12.2024 року представник позивача звернувся до відповідача із заявами щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.09.2021 р. по день фактичної виплати донарахованого грошового забезпечення та грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №420/29757/24 в сумі 20850,71 гривень відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.

08.12.2024 року відповідач листом №09/С-24/27 на звернення представника позивача повідомив, що оскільки дохід у вигляді доплат, розрахований на підставі рішення суду, виплачується фізичній особі звільненому військовослужбовцю, то сума такого доходу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб, без урахування положень п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу, і військовим збором на загальних підставах.

Оскільки відповідачем не виплачена компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та компенсація для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 20 850,71 гривень, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено на виконання рішення суду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23 та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23. Позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 20850,71 гривень, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23 та стягнення з військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 20850,71 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23, на його користь підлягають задоволенню.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно із статтею 3 Закону №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 159 від 21.02.2001 р., якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

У силу вимог пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

У цих спірних правовідносинах встановлено несвоєчасну виплату донарахованого грошового забезпечення, що є підставою для нарахування компенсації втрати частини доходів.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Як встановлено судом, відповідачем під час проходження позивачем військової служби не були нараховані та виплачені грошове забезпечення за період з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік.

Після звільнення позивача з військової служби та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року по справі №420/29757/23 відповідачем 30.11.2024 р. було перераховано на картковий рахунок позивача недоотримані суми грошового забезпечення та інших видів додаткових виплат в розмірі 93249,01 грн.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, згідно якої основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Таким чином обов`язок з виплати компенсації виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.

Разом з тим, апелянт вірно звернув увагу, що законодавець передбачив виплату компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати тільки тих доходів, які не мають разового характеру, тобто регулярні доходи, які нараховуються систематично, рівномірно, через певні проміжки часу.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2025 року по справі №280/8933/24 зазначив, що нормативне урегулювання відносин щодо компенсації громадянам втрати частини доходів вказує на те, що така компенсація пов`язана, по-перше, з порушенням встановлених строків виплати таких доходів; по-друге, з виключним переліком доходів як систематичних грошових виплат громадянам; по-третє, з фактом виплати нарахованих доходів. При цьому, підставою для компенсації є затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців. Тому розмір компенсації невід`ємно пов`язаний з видом та розміром невчасно виплаченого доходу, а також з тривалістю часу, протягом якого була затримка його виплати. У питанні про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ключовим питанням є дохід. Законодавець в абзаці першому ч.2 ст.2 Закону України №2050-III акцентував увагу саме на виді доходу, а не на його окремих складових чи ознаках такого доходу, при цьому підкресливши, що такі доходи не мають разового характеру.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №420/29757/23, яке набрало законної сили 29.10.2024, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 та провести їх виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначені вище виплати не мають постійного характеру.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що несвоєчасна виплата у належному розмірі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, не підпадає під дохід, за затримку виплати якого нараховується компенсація у відповідності до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

А відтак, суд першої інстанції необґрунтовано зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, нарахованого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. включно у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 20850,71 грн грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення, то суд враховує наступне.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком № 44.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.

Пунктом 3 Порядку № 44 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно з пунктами 4-5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб" втратив чинність на підставі Податкового кодексу України № 2755-VI (2755-17) від 02.12.2010, який з вказаної дати регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

З аналізу наведених норм вбачається, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Враховуючи, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №420/29757/23, встановлено несвоєчасну виплату відповідачем у повному обсязі грошового забезпечення позивачу, позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 825/761/17, від 29.07.2020 у справі № 814/142/17 та від 08.02.2023 у справі № 420/9834/22.

Таким чином, у відповідача наявний обов`язок з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з донарахованого грошового забезпечення.

Доводи апелянта, що він неналежний відповідач по справі і останнім місцем проходження військової служби позивача є не військова частина НОМЕР_1 спростовуються рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року по справі №420/29757/23, яким саме з відповідача стягнуто недоотримане грошове заб6езпечення.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішенням було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року по справі № 420/39840/24, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 20850,71 гривень, що був утриманий з його донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 20850,71 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було йому виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 420/29757/23, на його користь.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року, нарахованого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.09.2021 р. по 30.11.2024 р. включно у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 01.09.2021 року по 10.07.2022 року нарахованих на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі №420/29757/23.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький