Справа № 320/36013/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.12.2017;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.12.2017 за весь час затримки виплати - з 01.01.2016 по 18.06.2023, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку його при звільненні за період з 08.12.2017 по дату фактичного розрахунку - 24.06.2023;

- стягнути з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку його при звільненні за період з 08.12.2017 до 24.06.2023, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини його доходів відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.12.2017. Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.12.2017 за весь час затримки виплати - з 01.01.2016 по 18.06.2023, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку його при звільненні за період з 08.12.2017 по дату фактичного розрахунку - 24.06.2023. Стягнуто з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку його при звільненні за період з 08.12.2017 до 24.06.2023, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Надалі, позивач звернувся до суду із заявою про виправлення описки в мотивувальній частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №320/36013/23 у частині вірного зазначення суми середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 за визначений період, як складової множника при обчисленні результату його середнього заробітку за період з 08.12.2017 по 24.06.2023, виклавши передостанній абзац аркуша № 4 мотивувальної частини даного рішення суду в наступній редакції: «Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку позивача при звільненні за період з 08.12.2017 по 24.06.2023 становить 1 238 996,25 грн (середньоденне грошове забезпечення 611,85 грн х 2 025 календарних днів)».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задоволено. Внесено виправлення до мотивувальної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2024, виклавши передостанній абзац аркуша № 4 мотивувальної частини даного рішення суду в наступній редакції:

«Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку позивача при звільненні за період з 08.12.2017 по 24.06.2023 становить 1 238 996,25 грн (середньоденне грошове забезпечення 611,85 грн х 2 025 календарних днів)».

Вказано про те, що дана ухвала є невід`ємною частиною рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №320/36013/24 , у відповідних її частинах.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 у справі № 320/36013/23 повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законодавства та прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року та від 03 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

12 серпня 2025 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Тобто, правила цієї норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Водночас опискою, в розумінні статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Отже, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі №826/16793/17 та ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі №800/520/16.

Відтак, з метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, які впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру).

Виправлення описки чи очевидної арифметичної помилки не є тотожною процесуальною дією до внесення до тексту судового рішення виправлень за правилами частини 9 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, у межах якого виправлення вносяться в текст судового рішення після його виготовлення до моменту проголошення і вручення.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідно до матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції внесено виправлення до мотивувальної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року, що не змінює зміст судового рішення, його резолютивної частини та не впливає на його виконання.

Доводи апелянта зводяться до незгоди з середньоденним грошовим забезпеченням позивача, проте приписи статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України не наділяють суд повноваженнями вирішувати питання застосування норм матеріального права та спори між учасниками при розгляді заяв про виправлення арифметичних помилок та описок.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у мотивувальній частині судового рішення №320/36013/23 чітко та обґрунтовано визначено конкретну суму середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки розрахунку його при звільненні за період з 08.12.2017 до 24.06.2023, яка підлягає безумовному стягненню з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Водночас, під час ухвалення судового рішення № 320/36013/23 здійснено описку у його мотивувальній частині.

Зокрема, згідно мотивувальної частини судового рішення №320/36013/23 (аркуш №4): «При тому, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.09.2022 у справі № 803/2375/14 «За правилами п. 8 Порядку № 100 середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів» (п. 76).

Отже, при обрахунку середньоденної заробітної плати необхідно враховувати саме робочі дні, оскільки законодавчо в даному випадку не передбачено винятків щодо застосування календарних днів. У період з 01.10.2017 по 30.11.2017 такий показник становив 43 робочі дні.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 611,85 грн. (26 309,39 грн: 43 робочі дні), а отже, затримка розрахунку при звільненні становить: у 2017 році - з 08.12.2017 по 31.12.2017 - 24 календарних дні; у 2018 році - за весь рік - 365 календарних днів; у 2019 році - за весь рік - 365 календарних днів; у 2020 році - за весь рік - 366 календарних днів; у 2021 році - за весь рік - 365 календарних днів; у 2022 році - за весь рік - 365 календарних днів; у 2023 році - з 01.01.2023 по дату повного розрахунку - 24.06.2023 - 175 календарних днів.

Всього, за період з 08.12.2017 (день звільнення) по 24.06.2023 (дату повного розрахунку) затримка розрахунку позивача при звільненні становить 2 025 календарних днів.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку позивача при звільненні за період з 08.12.2017 по 24.06.2023 становить 1 238 996,25 грн (середньоденне грошове забезпечення 431,30 грн х 2 025 календарних днів)».

Водночас, у передостанньому абзаці аркуша №4 мотивувальної частини судового рішення № 320/36013/23 в дужках невірно зазначена сума середньоденного грошового забезпечення позивача за визначений період, як складова множника при обчисленні результату середнього заробітку позивача, а саме, "431,30 грн" замість правильного "611,85 грн".

Колегія суддів зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року вирішено спір з приводу розміру належних позивачу виплат, вказане рішення набуло законної сили та у відповідності до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає обов`язковому виконанню у точній відповідності до змісту резолютивної частини такого рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 250, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан