Справа № 521/391/26
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/391/26
Номер провадження № 2-а/521/56/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 рокум. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Гандзюк Олени Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Гандзюк Олени Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.01.2026 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Вищевказана ухвала Хаджибейського районного суду м. Одеси отримана позивачем 16.01.2026 року, про що свідчить розписка з особистим підписом позивача.

Позивач подавав до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви 23.01.2026 року, однак, на вимогу ухвали від 15.01.2026 року, станом на 27.01.2026 року позивачем недоліки усунуті не були, а саме: позивач не вказав реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача або номер і серія паспорта позивача та інспектора з паркування Гандзюк Олени Геннадіївни, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у всіх учасників справи, у порушення п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, не вказав зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви у порушення п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України. Також до уточненої позовної заяви додав співвідповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради відносно якої також не зазначив наявність чи відсутність електронного кабінету.

Отже, позивач не виконав вимоги ухвали від 15.01.2026 року, а отже суд вважає за необхідне повернути позивачеві адміністративний позов до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Гандзюк Олени Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Невиконання позивачкою п. п. 2, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, не може тлумачитися як надмірний формалізм, щодо обмеження доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, бо ці вимоги є обов`язковими вимогами до позовної заяви, та у разі усунення усіх недоліків позовна заява буде прийнята до розгляду судом.

Ст. 8, 9 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

На підставі чого суд робить висновки, що норми КАСУкраїни, які прийняті на основі Конституції України, не суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а враховуючи ст. 9 Конституції України при ратифікації вказаної Конвенції, зміни до Конституції не вносились, а тому не можуть безпідставно визнаватися деякі положення КАС України фіктивними, як надмірний формалізм посилаючись лише на Конвенцію ігноруючи при цьому не лише норми КАС, а і норми Конституції України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Гандзюк Олени Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.