Справа № 160/33672/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 січня 2026 року Справа 160/33672/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши у письмову провадженні у місті Дніпрі клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів в адміністративній справі №160/33672/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/33672/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

27 січня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про витребування доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач просить витребувати у відповідача копії наступних документів: картку обстеження та медичного огляду позивача; усі бланки лабораторних аналізів (ОАК, ОАМ, біохімія); результати серологічних досліджень; результати флюорографії; результати ЕКГ з розшифровкою; висновки кожного лікаря-спеціаліста з датами, підписами та печатками; протокол / матеріали засідання ВЛК; журнал реєстрації проходження ВЛК; будь-які інші медичні документи, на підставі яких зроблено висновок про придатність ОСОБА_1

27 січня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Серед іншого, позивач просить суд витребувати первинні результати аналізів/обстежень (ОАК, ОАМ, ЕКГ, флюорографія, серологія тощо), які відповідачі зазначають у відзиві як проведені; 2. висновки кожного лікаря-спеціаліста з датою, підписом та печаткою/ ідентифікатором; 3. протокол (або інший документ) засідання ВЛК/порядок прийняття рішення та матеріали, на підставі яких сформовано довідку ВЛК; 4. документи, що підтверджують вручення/ознайомлення позивача з висновком ВЛК та наказом №706.

Вирішуючи вказане клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За правилами частини четвертої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою та третьою статті 80 цього ж кодексу передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом; про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 1-4 ч.2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч.6-8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи, суд зазначає наступне.

Суд констатує, що позивач, всупереч згаданих вище вимог процесуального закону, письмово не повідомив про об`єктивну неможливість самостійного подання документів, про витребування яких просить останній, а також не надав докази, які б підтверджували здійснення усіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання відповідних документів для подальшого подання їх безпосередньо до суду.

Окрім цього, при складанні клопотань позивачем не враховано фактичні обставини справи. Наприклад, позивач просив витребувати картку обстеження та медичного огляду, однак цей доказ є в матеріалах справи. Також позивач згадував результати аналізів, які вказані у вищевказаній картці обстеження. Аналогічним чином в цій картці вказані і висновки лікарів з датами, підписами та печатками. Існування протоколів/матеріалів засідання ВЛК, як в даній справі, так і в цілому як обов`язкового для складання документи, позивачем не обґрунтовано жодним чином.

Разом з цим, змістовні пояснення, в т.ч. шляхом виконання вимог законодавства щодо оформлення поданих клопотань, щодо потреби в дослідженні журналу реєстрації проходження ВЛК в заявах позивача відсутні.

Позивач згадував також документи, що підтверджують ознайомлення позивача з висновками ВЛК, однак згідно наданої довідки ВЛК таке ознайомлення не здійснювалося.

Також позивач вказував на необхідність витребування документів щодо ознайомлення позивача з наказом №706 (наказ про призов позивача), однак правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.07.2021 року у справі №826/17810/18.

Як наслідок, обставини ознайомлення позивача з наказом про призов могли б мати значення для, наприклад, обчислення строку звернення до суду з цим позовом, однак відповідні обставини не є сумнівними.

Отже, обидва клопотання позивача не відповідають вимогам законодавства щодо їх оформлення, а правові підстави для витребування відповідних документів судом з власної ініціативи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 80, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів в адміністративній справі №160/33672/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Боженко