Справа № 320/38881/25
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Київ справа №320/38881/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2025 №28681/0709, згідно з яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" у сумі 2 348 428,29 грн.

На підставі вказаного податкового повідомлення-рішення податковий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (пеню) за недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків при здійсненні імпортних операцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про протиправність і безпідставність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, оскільки пеня за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом нарахована контролюючим органом всупереч положенням Закону України "Про валюту і валютні операції" та Податкового кодексу України. Стверджував, що положеннями частини 7 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" законодавець закріпив таку підставу для не нарахування пені за порушення граничних термінів розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами як звернення резидента з позовом до суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Перед початком судового засідання, призначеного на 03.12.2025, представником позивача подано клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" (ідентифікаційний код: 39810010, місце знаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, буд. 2/1) зареєстровано в якості юридичної особи 29.05.2015, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У травні 2025 року посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами: №56120 від 23.12.2021 з нерезидентом ALTCON Equipment BV, (Нідерланди) та №0102/22 від 01.02.2022 з нерезидентом EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE, (Німеччина), за період діяльності з 23.12.2021 по 21.05.2025 2014 (акт перевірки від 28.05.2025 №26027/10-36-07-09-10/39810010).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" та пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, яке затверджене постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, а саме порушено граничні строки розрахунків по зовнішньоекономічному контракту №0102/22 від 01.02.2022 з нерезидентом EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE, (Німеччина) на суму 58458,75 євро (екв. 1866324,82 грн).

Не погоджуючись із висновками, зазначеними в акті перевірки від 28.05.2025 №26027/10-36-07-09-10/39810010, позивач, на підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, подав контролюючому органу заперечення на акт перевірки.

Розглянувши подані товариством заперечення, Головне управління ДПС у Київській області, листом від 20.06.2025 №13086/12/10-36-07-09, повідомило позивача про те, що висновки викладені в акті перевірки від 28.05.2025 №26027/10-36-07-09-10/39810010, залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2025 № 28681/0709, згідно з яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" у сумі 2 348 428,29 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до Державної податкової служби України в адміністративному порядку.

У подальшому позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Суд на підставі наявних у справі матеріалів встановив наступне.

У лютому 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" (покупець) та компанією EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина) (продавець) було укладено контракт від 01.02.2022 №0102/22 міжнародної купівлі - продажу товару на поставку 2х вантажних автомобілів (шасі).

В оплату за поставку товару на підставі вказаного контракту позивач здійснив авансовий платіж на суму 58458,75 євро, що еквівалентно 1 864 103,39 грн, відповідно до банківської виписки від 03.02.2022.

Компанія EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина) не виконала своїх зобов`язань з поставки товару у терміни, обумовлені контрактом від 01.02.2022 №0102/22, таким чином, виникла заборгованість перед позивачем у сумі 58458,75 євро.

07.02.2023 ТОВ "ДС ПРОМ ГРУП" звернулось до Земельного суду у місті Ерфурт, палата з комерційних справ, з позовною заявою про стягнення заборгованості у сумі 58458,75 євро плюс 9,00% понад базову процентну ставку починаючи з 03.05.2022.

14.12.2023 на відкритому засіданні Земельного суду міста Ерфурт складено Протокол Мирової угоди № 1 НК 0 14/23, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що відповідач (компанія EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина)) повинен сплатити позивачу суму в розмірі 50 000 євро в рахунок погашення всіх взаємних вимог двома частинами по 25 000 євро кожна, перша з яких підлягає сплаті 31 грудня 2023 року, а друга 31 січня 2024 року.

На виконання рішення Земельного суду міста Ерфурт компанія EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина) перерахувала позивачу грошові кошти, що підтверджується банківськими виписками від 21.12.2023, від 30.01.2023, від 11.10.2024.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Закон України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі Закон №2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

За змістом статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

За умовами пункту 3 статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). (частина 5 статті 13 Закону №2473-VIII)

Водночас, згідно з частини 6 статті 13 Закону № 2473 у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до умов частини 7 статті 13 Закону №2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Сукупність наведених норм чинного законодавства свідчить, що з дня прийняття до розгляду позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості (прийняття до провадження відповідного документа) зупиняється позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 07.02.2023 ТОВ "ДС ПРОМ ГРУП" звернулось до Земельного суду у місті Ерфурт, палата з комерційних справ, з позовною заявою про стягнення заборгованості у сумі 58458,75 євро плюс 9,00% понад базову процентну ставку починаючи з 03.05.2022.

14.12.2023 на відкритому засіданні Земельного суду міста Ерфурт складено Протокол Мирової угоди № 1 НК 0 14/23, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що відповідач (компанія EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина)) повинен сплатити позивачу суму в розмірі 50 000 євро в рахунок погашення всіх взаємних вимог двома частинами по 25 000 євро кожна, перша з яких підлягає сплаті 31 грудня 2023 року, а друга 31 січня 2024 року.

На виконання рішення Земельного суду міста Ерфурт компанія EGN HANDEL NUTZFAHRZEUGE (Німеччина) перерахувала позивачу грошові кошти, що підтверджується банківськими виписками від 21.12.2023, від 30.01.2023, від 11.10.2024.

Водночас, розрахунок пені за порушення строків розрахунку по зовнішньоекономічним операціям, за яким прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2025 №28681/0709, містить розрахунок пені за період з 03.02.2023 по 20.12.2023, тобто пеню розраховано з порушенням приписів частини 7 статті 13 Закону №2473, що є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 04.02.2020 у справі №815/3991/16, від 21.02.2023 у справі №826/10651/16 та від 13.02.2025 у справі №440/11092/23.

Вказані висновки Верховного Суду враховуються судом при розгляді даної справи на підставі частини 5 статті 242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері валютного законодавства, а тому приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 30280,00 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним документом

Ураховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 24.06.2025 № 28681/0709.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" (ідентифікаційний код 39810010) судовий збір у розмірі 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.