Справа № 160/33662/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення витрат пов`язаних з утриманням,-
26 листопада 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області з вимогами:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за Контрактом № 9239 згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у закладах вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, тому Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2022-2025 рр. у розмірі 157 082 грн. 73 коп.
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 03.12.2025 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою суду від 04.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
08.12.2025 третьою особою було надано пояснення на позов в якому підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.
Відповідачем 16.12.2025 подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що повідомлення про добровільне відшкодування з зазначенням суми Відповідачу особисто під підпис не вручено, (вручене повідомлення не містило зазначення суми до сплати) також Позивачем не надано доказів направлення та отримання Відповідачем зазначеного повідомлення з сумою заборгованістю засобами поштового зв`язку. Вказав, що вимога про повернення коштів, які сплачені за виконану роботу, посягає на право людини на заробітну плату, отже не може бути стягнута з відповідача на користь позивача. Зазначив, що Позивач звернувся із адміністративним позовом до суду 26.11.2025 року, чим порушив процесуальні строки подання позовної заяви.
26.12.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
31.12.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позов та зазначено, що Позивач, ігноруючи вимоги Порядку № 261, фактично усунув досудовий етап врегулювання спору, що свідчить про недотримання встановленої процедури. Вказав, що сума грошового забезпечення, яку Позивач вимагає до повного відшкодування, включає додаткову винагороду за залучення Відповідача до заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку під час воєнного стану, а тому відсутність підстав для задоволення позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС, Позивач) від 19.08.2020 № 139 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (назву установи змінено 14.05.2024 на Дніпровський державний університет внутрішніх справ, на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.05.2024 № 298).
15.09.2020 на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП в Дніпропетровській області) укладено Контракт № 9239 про здобуття освіти у ДДУВС (далі - Контракт № 9239).
ОСОБА_1 здобував вищу освіту у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ з 2020 року по 2024 рік.
Згідно з наказом ДДУВС від 12.04.2024 № 285 о/с Відповідач, як випускник ДДУВС був направлений з 13.04.2025 у розпорядження до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2024 № 397 о/с Відповідача з 13.04.2025 призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.10.2024 № 1157 о/с Відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст 65 ЗУ «Про Національну поліцію» у з`вязку з проведенням реорганізації перемістити на посаду слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1.
Національне антикорупційне бюро України звернулись до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з повідомленням, що ОСОБА_1 рекомендований конкурсною комісією для призначення на посаду начальницького складу Національного антикорупційного бюро відповідно до Порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України.
08.09.2025 року Відповідач подав до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції у зв`язку з переходом до іншого відомства з 22.09.2025.
12.09.2025 року Відповідач повторно звернувся з новим рапортом, в якому просив звільнити його зі служби з 21.09.2025.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.09.2025 № 1288 о/с Відповідача з 21.09.2025 було звільнено зі служби в поліції за п. 8 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій)) Закону України «Про Національну поліцію».
Оскільки Відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за Контрактом № 9239 згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у закладах вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2022-2025 рр. у розмірі 157 082 грн. 73 коп.
Відповідно довідки розрахунку № 122 від 20.11.2025 року вартість речового майна на утримання курсанта ОСОБА_1 становить 24 363, 94 грн.
Згідно довідки розрахунку № 338 від 21.11.2025 фактичних витрат пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 2020 по 2024 рік загальна сума витрат становить 157082 грн. 73 коп.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580).
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 Закону України Про Національну поліцію професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3)післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно з частиною 1 статті 74 Закону №580-VIII до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 4 статті 74 Закону №580-VIII).
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина 5 статті 74 Закону №580-VIII).
Частиною 6 статті 59 Закону №580-VIII передбачено, що порядок добору, направлення та зарахування на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №261, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок №261 визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Згідно з пунктом 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Пунктом 3 Порядку №261 встановлено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Згідно з пунктом 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання, крім витрат, пов`язаних із проходженням цією особою базової загальновійськової підготовки, і витрат за період залучення її до заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку під час воєнного стану.
Відповідно до пункту 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів (пункт 6 Порядку №261).
Пунктом 8 Порядку №261 передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
З огляду на вищевикладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з Національної поліції, а отже, у цьому випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.
Отже і питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після звільнення зі служби в Нацполіції належить до питання проходження публічної служби такою особою.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вже було встановлено, наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 19.08.2020 № 139 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (назву установи змінено 14.05.2024 на Дніпровський державний університет внутрішніх справ, на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.05.2024 № 298).
15.09.2020 на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області укладено Контракт № 9239 про здобуття освіти у ДДУВС (далі - Контракт № 9239).
ОСОБА_1 здобував вищу освіту у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ з 2020 року по 2024 рік.
Згідно з наказом ДДУВС від 12.04.2024 № 285 о/с Відповідач, як випускник ДДУВС був направлений з 13.04.2025 у розпорядження до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2024 № 397 о/с Відповідача з 13.04.2025 призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.10.2024 № 1157 о/с Відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст 65 ЗУ «Про Національну поліцію» у з`вязку з проведенням реорганізації перемістити на посаду слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1.
Національне антикорупційне бюро України звернулись до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з повідомленням, що ОСОБА_1 рекомендований конкурсною комісією для призначення на посаду начальницького складу Національного антикорупційного бюро відповідно до Порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України.
08.09.2025 року Відповідач подав до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції у зв`язку з переходом до іншого відомства з 22.09.2025.
12.09.2025 року Відповідач повторно звернувся з новим рапортом, в якому просив звільнити його зі служби з 21.09.2025.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.09.2025 № 1288 о/с Відповідача з 21.09.2025 було звільнено зі служби в поліції за п. 8 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій)) Закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 2.3.5. Контракту № 9239 передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання Відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Отже, відповідач, який звільнений зі служби в поліції відповідно до пункту 8 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій)) у силу вимог частини 4 статті 74 Закону №580-VIII та пункту 1 Порядку №261 зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі.
Відповідно довідки розрахунку № 122 від 20.11.2025 року вартість речового майна на утримання курсанта ОСОБА_1 становить 24 363, 94 грн.
Згідно довідки розрахунку № 338 від 21.11.2025 фактичних витрат пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 2020 по 2024 рік загальна сума витрат становить 157082 грн. 73 коп.
Станом на день розгляду цієї справи та ухвалення судом рішення доказів, які б підтверджували сплату відповідачем суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у справі немає.
З врахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо доводів відповідача про те, що повідомлення про добровільне відшкодування з зазначенням суми Відповідачу особисто під підпис не вручено, (вручене повідомлення не містило зазначення суми до сплати) також Позивачем не надано доказів направлення та отримання Відповідачем зазначеного повідомлення з сумою заборгованістю засобами поштового зв`язку суд зазначає наступне.
Доводи Відповідача про те, що повідомлення не містило суми до сплати, не спростовує обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі.
Крім того, Відповідач був належним чином повідомлений про розмір та характер витрат, що підлягали відшкодуванню. Зокрема, після закінчення навчання під час його відрядження з Університету до ГУНП в Дніпропетровській області йому під підпис було доведено розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС, у якій зазначено конкретну суму витрат, що підлягала відшкодуванню у разі невиконання обов`язку щодо проходження служби протягом трьох років після закінчення навчання (вказаний документ додається та підтверджує обізнаність Відповідача з фінансовими наслідками невиконання умов контракту).
Щодо доводів відповідача про те, що сума грошового забезпечення, яку Позивач вимагає до повного відшкодування, включає додаткову винагороду за залучення Відповідача до заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку під час воєнного стану суд зазначає наступне.
Курсанти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання під час навчання проходять службу в поліції та перебувають у публічно-службових, а не трудових правовідносинах. Виплата грошового забезпечення таким особам здійснюється не за виконання трудової функції, а у зв`язку з проходженням служби та навчанням за державним замовленням.
Крім того, пунктом 3 Порядку № 261 грошове забезпечення прямо віднесено до складу витрат, пов`язаних з утриманням осіб у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які підлягають відшкодуванню у разі дострокового звільнення.
Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає, що зазначене питання було вирішено судом при відкритті провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки вказані витрати позивачем не понесені, судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 січня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков