Справа № 120/824/26
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

27 січня 2026 р. Справа № 120/824/26

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 160, 161 КАС України.

Норми ст. 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перебування громадянина ОСОБА_1 - представника дискримінованої групи громадян України, євреїв та неєвреїв, асоційованих з ними, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю - у ситуації забороненої дискримінації порівняно з іншими пенсіонерами.

Ця заборонена дискримінація полягає у застосуванні до позивача не передбаченого законодавством порядку поновлення/нарахування/розрахунку пенсії, із протиправним втручанням та безпідставним внесенням змін до його електронної пенсійної справи в режимі «макетної обробки», без використання стандартних алгоритмів розрахунку пенсії ІКІС ПФУ, у значно меншому фіксованому розмірі, без автоматичних перерахунків, осучаснення й індексації у розмірі, в порядку та у спосіб, не передбачених чинним законодавством на момент нарахування до виплати, зокрема у розрахунках у протоколі перерахунку №83 від 01.07.2025;

- зобов`язання відповідача вжити позитивні дії:

1) негайно усунути виявлену дискримінацію шляхом: скасування всіх змін, внесених відповідачем до електронної пенсійної справи позивача в режимі «макетної обробки» як таких, що здійснені у спосіб, не передбачений чинним законодавством та відновлення попередніх значень; - скасування результатів протиправних розрахунків пенсії, здійснених із порушенням вимог законодавства, зокрема протоколу перерахунку №83 від 01.07.2025;

2) застосувати до позивача загальний, передбачений законом порядок поновлення, нарахування та розрахунку пенсії з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або «макетного» втручання в електронну пенсійну справу;

3) включити позивача до кола осіб, яким відповідач проводить індексацію, автоматичні масові перерахунки, доплати та надбавки до пенсії, відповідно до пенсійного законодавства в редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії для фактичної виплати;

4) розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, зокрема позивача, у тому числі шляхом аналізу внутрішніх практик, співпраці з профільними громадськими організаціями, проведення просвітницької роботи серед працівників територіальних органів Пенсійного фонду України;

5) здійснити перерахунок поточної пенсії позивача відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», саме в чинній редакції на момент виконання судового рішення, з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або «макетного» втручання в електронну пенсійну справу;

6) здійснити перерахунок недоотриманої пенсії позивача окремо за кожний місяць періоду заборгованості з 25.08.2015 по місяць набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, із одночасним застосуванням індексації, осучаснення та перерахунком усіх доплат пенсії за кожний відповідний місяць до моменту фактичної виплати, відповідно до чинного законодавства в чинній редакції на момент виконання судового рішення, з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або «макетного» втручання в електронну пенсійну справу;

7) здійснити виплату нарахованої пенсії за винятком уже виплачених відповідачем сум за відповідні місяці зазначеного періоду заборгованості, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд зауважує, що заявлені позовні вимоги не відповідають вимогам ст. 160, 161 КАС України, оскільки сформульовані нечітко, перевантажено та без належного логічного зв`язку між предметом і підставами позову.

У прохальній частині позовної заяви поєднано різнорідні за своєю правовою природою вимоги, зокрема про визнання бездіяльності протиправною, встановлення факту дискримінації, здійснення перерахунку пенсії, а також вимоги, що стосуються організації діяльності та внутрішніх управлінських процесів Пенсійного фонду України, які не містять чітко визначених, конкретних дій або результату, обов`язкового до виконання, і фактично мають загальний, програмний характер, не спрямований на безпосередній судовий захист порушеного права позивача.

Такий спосіб викладення створює внутрішню змішаність, повторюваність і надмірну деталізацію, що унеможливлює визначення чіткого способу судового захисту, обраного позивачем, та не дозволяє суду встановити предмет спору і предмет доказування, оскільки позовні вимоги викладені без належної структуризації.

Крім того, в обґрунтування позову зазначається, що дискримінаційний підхід нібито запроваджено на підставі вказівок керівництва Пенсійного фонду України, однак відповідачем у справі визначено виключно територіальний орган Пенсійного фонду України, без наведення доводів щодо наявності у нього відповідних повноважень або дискреції формувати чи змінювати загальнодержавні підходи до пенсійного забезпечення.

Таким чином, між фактичними обставинами, на які посилається позивач, та визначенням належного відповідача наявна внутрішня суперечність.

Окремо слід зазначити, що вимога про зобов`язання відповідача розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, має загальний, абстрактний та програмний характер, не спрямована на безпосереднє відновлення конкретного порушеного права позивача та не містить чіткого результату, який може бути виконаний у порядку примусового виконання судового рішення. При цьому позивачем не наведено жодного нормативно-правового акта, який би покладав на територіальний орган Пенсійного фонду України обов`язок вчиняти такі дії, як аналіз внутрішніх практик, співпраця з громадськими організаціями чи проведення просвітницької роботи серед працівників.

Також варто наголосити, що до позовної заяви долучено протокол перерахунку пенсії №83 від 01.07.2025 та довідка №15358/04-16 від 17.07.2025, з яких вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області (Васильківське об`єднане управління ПФУ) та саме цим органом здійснювалися розрахунок і перерахунок пенсії.

Водночас відповідачем у справі визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при цьому у позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань щодо участі цього органу у спірних правовідносинах, не зазначено, які саме дії або бездіяльність були вчинені ним та яким чином вони вплинули на порушення прав позивача. За таких обставин незрозумілим є, яким чином Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області пов`язане зі здійсненням оскаржуваних розрахунків пенсії, що додатково свідчить про невизначеність належного відповідача у справі та невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

За таких обставин позовні вимоги потребують уточнення та належного обґрунтування з урахуванням положень ст. 5 КАС України, із чітким визначенням предмета спору, належного відповідача та конкретного способу судового захисту.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вищевказаних норм КАС України позивачем до позовної заяви не долучено квитанцію про сплату судового збору, а також не надано документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено ЗУ "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 становить 3 328, 00грн.

Отже, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 1 331 грн 20 коп (за кожну немайнову вимогу).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також ч. 1 ст. 21 КАС України.

При визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають насамперед правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута.

Суд зауважує, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів убачається, що позивачем фактично заявлено дві вимоги немайнового характеру. Перша вимога охоплює вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача та сукупність заявлених у цій частині зобов`язальних вимог, які стосуються поновлення, нарахування, перерахунку та виплати пенсії позивача і є взаємопов`язаними між собою, мають похідний характер та об`єднані спільною фактичною підставою. Друга вимога немайнового характеру полягає у зобов`язанні відповідача розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, яка не є похідною від першої вимоги, має самостійний характер і не пов`язана безпосередньо з вирішенням питання щодо нарахування та виплати пенсії позивачу.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами розмір судового збору становить 2 662 грн 40 коп (1 331 грн 20 коп * 2).

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач повинен сплатити за подання цього адміністративного позову судовий збір у розмірі 2 129 грн 92 коп (2 662 грн 40 коп * 0,8).

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 160, 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог процесуального закону, із зазначенням належного відповідача та приведенням позовних вимог у відповідність до заявлених обставин та вимог законодавства, а також надання доказів сплати судового збору в розмірі 2 129 грн 92 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 7-денний строк, з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна