Справа № 400/13863/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 р. № 400/13863/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомШироківської сільської ради Миколаївської області, вул. Шкільна, 1, с-ще Широке, Баштанський район, Миколаївська область, 57324,
до відповідачаПершого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул. Ювілейна, 89, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101,
провизнання протиправною та скасування постанови від 11.12.2025,
ВСТАНОВИВ:

Широківська сільська рада Миколаївської області (далі також позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого ВДВС у Баштанському районі Чернова В.В. від 11.12.2025 року про накладення штрафу на Широківську сільську раду в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 76756264.

Ухвалою від 01.01.2026 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. 287 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на вжиття ним дій щодо виконання виконавчого документа № 400/3394/24 від 09.10.2024 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом, про зобов`язати виконавчий комітет Широківської сільської ради Миколаївської області забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 21.10.2023 року на отримання компенсації на відновлення окремих категорій зруйнованих об`єктів нерухомого майна з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, боржником за яким є виконавчий комітет Широківської сільської ради Миколаївської області, а тому не вбачає законних відстав для накладення на нього штрафу оскаржуваним рішенням відповідача.

Відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву та копія матеріалів виконавчого провадження. Відповідач проти позову заперечував, попросив позов залишити без задоволення.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, цінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

На примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 76756264, відкрите 11.12.2024 року на підставі виконавчого листа від 0910.2024 року у справі № 400/3394/24,виданого Миколаївським окружним адміністративним судом, про зобов`язати виконавчий комітет Широківської сільської ради Миколаївської області забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 21.10.2023 року на отримання компенсації на відновлення окремих категорій зруйнованих об`єктів нерухомого майна з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, боржником за яким є виконавчий комітет Широківської сільської ради Миколаївської області.

Як зазначає позивач, на виконання рішення суду Широківська сільстька рада 25.09.2024 року провела виїзне обстеження об`єкта за участю ОСОБА_1 та його дружини , склала акт обстеження.

03.10.2024 року комісія сільської ради (рішення № 49) розглянула заяву ОСОБА_1 повторно та відмовила в компенсації. Тогож дня виконавчий комітет ухвалив рішення № 83 від 03.10.2024 року яким затвердив відмову, за рішення проголосували 14 членів виконкому.

Листами від 22.10.2024 року № 570 та від 16.01.2025 року № 30 Широківська сільська рада повідомила Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Рішення комісії ід 03.10.2024 року № 49 є предметом судового оскарження ОСОБА_1 . Справа № 400/3192/25.

На думку Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України згідно актів які були надіслані на його адресу відсутні відомості щодо врахування правової оцінки суду, яка надана у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року у справі № 400/3394/24. Також згідно рішення комісії від 03.10.2024 року № 49 та рішення виконавчого комітету від 03.10.2024 року № 83 відсутнє посилання на вищевказане рішення суду та формулювання «враховано правову оцінку суду» 17.01.2025 року державним виконавцем Черновим В.В. складено акт, яким ознайомлено сільського голову Широківської сільської ради Миколаївської області Сергія Пересунько з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.10.20245 року у справі № 400/3394/24.

11.12.2025 року Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження № 76756264 прийнято постанову про накладання штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимоги виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже відповідальність у боржника може наступати у разі якщо останній не виконує рішення суду без поважних на те причин.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, оскільки Територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області є розпорядником коштів ІІІ рівня (відповідно до Бюджетного кодексу України) та може здійснювати платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами, з урахуванням необхідності виконання бюджетних зобов`язань, взятих на облік органами Казначейства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Підстави повернення виконавчого документа без виконання визначено ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вимоги чинного законодавства, у даному випадку виконавчий лист відповідав вимогам, встановленим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на наявні у справі докази підстави, передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання також відсутні, а тому державний виконавець приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Однією з умов для повторного накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є повторне невиконання ним виконавчого документа (судового рішення). Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути перш за все встановлено факт повторного невиконання боржником судового рішення.

Судом встановлено, що 03.10.2024 року комісією Широкіської сільської ради, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року у справі 400/3394/24 повторно розглянуто заява ОСОБА_1 про надання компенсації за зруйноване майно у рамках програми «єВідновлення». Тогож дня виконавчий комітет ухвалив рішення від 03.10.2024 року № 83, яким затвердив відмову, за рішення проголосували 14 членів виконкому.

З огляду на наведене, суд вважає, що твердження відповідача про відсутність в рішеннях комісії Широківської сільської ради від 03.10.2024 року № 49 та виконавчого комітету від 03.10.2024 року № 83 відомостей щодо врахування правової оцінки суду, яка надана у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року у справі № 400/3394/2 посилання на вищевказане рішення суду та формулювання «враховано правову оцінку суду» не ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач при винесені оскаржуваної постанови не здійснив перевірку вказаних обставин, відповідно, безпідставно прийняв оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 2 с. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям.

Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 387 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Широківської сільської ради Миколаївської області (вул. Шкільна, 1, с-ще Широке, Баштанський район, Миколаївська область, 573245, ) до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ювілейна, 89, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чернова В.В. від 11.12.2025 року про накладення штрафу на Широківську сільську раду в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 76756264.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ювілейна, 89, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) на користь Широківської сільської ради Миколаївської області (вул. Шкільна, 1, с-ще Широке, Баштанський район, Миколаївська область, 573245, ) судові витрати у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.01.2026 року.

Суддя О.В. Малих