Справа № 580/5114/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5114/25 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт (рішення) Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України № 3 від 27.11.2024 про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» було прийнято рішення від 15.11.2024 про невизнання його особою з інвалідністю. Спірне рішення було прийнято з грубим порушенням встановленої законодавством процедури його прийняття визначеної Положенням № 1317. Також позивач зазначив, що йому встановлено III групу інвалідності з дитинства безтерміново рішенням МСЕК від 01.04.2011, тобто до 24.02.2022, а тому зважаючи на час встановлення йому інвалідності (01.04.2011) та встановлення її з дитинства, що є виключенням щодо можливості перевірок, а тому норма Закону №3633-ІХ не передбачає перегляду відповідного рішення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № 3 від 27.11.2024 про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи.

Позиція суду мотивована тим, що проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення Черкаської міської МСЕК від 01.04.2011 про встановлення позивачу III групи інвалідності, здійснено без наявності належних підстав. ОСОБА_1 встановлено ІII групу інвалідності безтерміново рішенням Черкаської міської МСЕК від 07.05.2011, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, а тому зважаючи на час встановлення йому інвалідності (з 01.04.2011) та встановлення її з дитинства, що є виключенням щодо можливості перевірок, а тому наведена норма Закону №3633-ІХ не передбачає перегляду відповідного рішення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 року по адміністративній справі № 580/5114/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Посилання суду першої інстанції на норми щодо не відношення посади позивача до "посадових осіб державного органу", а також посилання на Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» є необґрунтованими, оскільки суд взяв зовсім різні правовідносини та поклав їх в основу мотивування свого рішення

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» було передбачено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення (абзац 10 пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу).

Тобто, чинним нормативно-правовим актом не було жодних обмежень за професійними, гендерними чи будь-якими іншими ознаками для проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переоглядів шляхом проведення медикосоціальної експертизи стосовно відповідних осіб. А перевірка обґрунтованості рішень МСЕК може бути проведена відносно будь-якого громадянина (-ки), відносно якого є підстави вважати, що він (вона) отримали відповідний статус у незаконний спосіб. Тож, твердження сторони позивача та відповідні висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні в цій частині є хибними та не ґрунтуються на чинному законодавстві.

До відповідача надійшли листи Міністерства охорони здоров`я України, якими доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання запитів Служби Безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб (зокрема й позивача), у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення.

При проведенні перевірки обґрунтованості встановлення Черкаською міською МСЕК ІІІ (третьої) групи інвалідності, загальне захворювання, безстроково позивачу, після вивчення всіх матеріалів та проведення повного медичного обстеження позивача - виявлені незаперечні, достатні медичні підстави для скасування рішення МСЕК та чисельні факти порушення проведення медико-соціальної експертизи. Отже, враховуючи вищенаведені факти, ЦМСЕК мала повноваження та підстави для розгляду медико-експертної справи позивача та скасування попереднього рішення МСЕК, яка визнала останнього особою з інвалідністю третьої групи, загальне захворювання, безстроково. А як вже було вказано вище Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади. Тому відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення РНБОУ за запитом правоохоронних органів, що саме по собі не є порушенням меж владних повноважень.

Спірний індивідуальний акт, а саме, рішення ЦМСЕК, яким було скасоване попереднє рішення МСЕК про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, безстроково, у контексті частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до чинного на той час Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2024 р. № 1276, а тому є законним та обґрунтованим.

20.02.2025 року слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було вилучено у Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» медико-експертні справи, зокрема й ОСОБА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року та 03 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 з 01.04.2011 встановлено ІII групу інвалідності з дитинства безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 358373.

З 15.12.2014 ОСОБА_1 працював в Черкаській місцевій прокуратурі на посаді прокурора, а з 15.03.2021 в Черкаській окружній прокуратурі на посаді прокурора.

Відповідно до довідки за формою первинної облікової документації № 167/о з кутовим штампом "Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" Центральна МСЕК МОЗ України", ОСОБА_1 15.11.2024 оглядався (заочно) Центральною МСЕК. За результатами - не визнаний інвалідом. Довідка підписана: "Голова МСЕК І. Ханюкова". Актом № 3 огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.11.2024 ОСОБА_1 встановлено, що ступені функціональних порушень та обмеження життєдіяльності не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності.

Вважаючи індивідуальний акт (рішення) Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України № 3 від 27.11.2024 про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Предметом спірних правовідносин є рішення Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України № 3 від 27 листопада 2024 року про скасування статусу особи з інвалідністю ІІІ групи прокурору Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_1.

Прийняттю означеного рішення передували наступні події.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 року вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанови від 25.10.2024 року № 1207 та 08.11.2024 року № 1276, якими було внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12. 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 року № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ з дати підписання цього наказу.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 № 1809 було затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України (далі - Положення №1809).

Пунктом 8 Положення №1809 встановлено, що Комісія проводить перевірку, зокрема й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Абзацом 10 пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2024 року № 1276, встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення.

Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.

За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку.

Так, за фактичними обставинами справи до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" надійшли листи Міністерства охорони здоров`я України, якими доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання запитів Служби Безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб (зокрема й ОСОБА_1 ), у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення.

22.11.2024 року Черкаська обласна прокуратура повідомила ОСОБА_1 про необхідність прибуття до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з метою надання всіх медичних документів та проходження медичного обстеження для перевірки та підтвердження законних підстав встановлення йому групи інвалідності (а.с.37).

25.11.2024 року ОСОБА_1 прибув до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» для надання всіх медичних документів, що слугували підставою для прийняття рішення про встановлення йому інвалідності, та проходження повного медичного обстеження, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №6917 (а.с.38).

Надалі, при проведенні перевірки обґрунтованості встановлення Черкаською міською МСЕК ІІІ групи інвалідності, загальне захворювання, безстроково, після вивчення всіх матеріалів та проведення повного медичного обстеження ОСОБА_1 , відповідачем виявлені незаперечні, достатні медичні підстави для скасування рішення МСЕК та чисельні факти порушення проведення медико-соціальної експертизи.

Позивач вказав, що підпунктом 5 пункту 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинності 18.05.2024) доручено Кабінету Міністрів України вжити заходів спільно з правоохоронними органами на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" від 12 вересня 2023 року № 576/2023, щодо перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності громадянам України чоловічої статі віком від 25 до 50 років, яким після 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності цим Законом вперше встановлено інвалідність II та III груп (крім тих, кому інвалідність II та III груп встановлено у порядку підвищення/зменшення групи інвалідності та/або за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, а також відсутності кінцівки, кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів або наявності онкологічного захворювання, інтелектуальних порушень чи психічних розладів, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, причини інвалідності з дитинства).

Позивач дійшов висновку, підтриманого судом першої інстанції, що вказаною нормою доручено здійснити перевірку обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності особам чоловічої статі, віком від 25 до 50 років, яким інвалідність установлено лише після 24 лютого 2022 року, при цьому датою встановлення інвалідності позивачу є 07 травня 2011 року, що виключає застосування до спірних правовідносин означеної норми Закону №3633-ІХ.

Наведені висновки судова колегія не погоджує, оскільки підпункт 5 пункту 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» застосовний лише до військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

При цьому, доказів перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Силах України матеріали справи не містять.

Підстав для розширеного тлумачення підпункту 5 пункту 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX та застосування до спірних правовідносин, судова колегія не вбачає.

Щодо порушення процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , зокрема щодо заочного огляду, судова колегія враховує наявність у матеріалах справи Акту №3 огляду МСЕК від 27.11.2024 про повторний огляд позивача, мета огляду - контроль (а.с.34).

Зважаючи на вищезазначене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № 3 від 27 листопада 2024 року про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи, є правомірним, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що наявні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан