Справа № 240/2120/26
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/2120/26

категорія 112010200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непризначення пенсії за віком;

2. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, що полягла у неправильному застосуванні принципу екстериторіальності та порушення права на своєчасне призначення пенсії;

3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнати страховий страж у розмірі 30 років 01 місяць 23 дні, з урахуванням:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16 липня 2024 року за № 80 і доданого до нього розрахунку страхового стажу та листів Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 18 липня 2024 року за № 2600-0207-8/140832, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 14 серпня 2024 року за № 1800-0202-8/35722, що підтверджують страховий стаж станом на 16 липня 2024 року саме 28 років 04 місяці 25 днів;

- періодів сплати ЄСВ як фізичною особою-підприємцем з вересня 2024 року по листопад 2025 року включно;

- доплати ЄСВ за неповні відпрацьовані місяці, нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області;

4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплати пенсію за віком починаючи з дати первинного звернення згідно із заявою від 26 листопада 2025 року та включити до розрахунків всі відповідні періоди страхового стажу;

5. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити до розрахунку пенсії заробітну плату за 60 календарних місяців поспіль до 01 липня 2000 року відповідно до статті 40 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до заяви і супровідного листа до неї від 26 листопада 2025 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позові позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням соціального характеру спору на підставі статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (надалі - Закон № 3674-VI).

Щодо обґрунтованості заявленого клопотання суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Це положення кореспондує нормі пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, за якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону № 3674-VI).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що лише у виняткових випадках суд може звільнити від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, не порушуючи принципу юридичної рівності сторін та враховуючи скрутне матеріальне становище, викликане об`єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами, та на підставах, встановлених законом. Тобто, саме матеріальне становище сторони є тим визначальним критерієм, який враховується судом при вирішенні питання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, враховуючи положення частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому чинним законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що підтвердженням матеріального становища особи можуть слугувати довідки про доходи (заробітну плату, пенсію, будь-який інший вид доходу або утримання) або відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Як закріплено у частині третій статті 8 Закону № 3674-VI, при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Проте, на підтвердження відповідного майнового стану для цілей вирішення судом питання звільнення від сплати судового збору за подання позову у цій справі позивач не надав жодних доказів, що позбавляє можливості обґрунтовано встановити наявність правових підстав для звільнення від сплати судового збору у цій справі. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що соціальний зміст спору не визначено законом самостійною та достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, натомість у цій категорії спорів, за умови підтвердження, зокрема, відповідного майнового стану, який стороні слід підтвердити належними доказами, суд може звільнити від сплати судового збору.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність належних доказів для визначення дійсного матеріального становища позивача, відтак підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору наразі немає.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року установлено в розмірі 3328,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи зміст та обсяг заявлених позовних вимог (щодо призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу відповідних періодів (1); щодо включення до розрахунку пенсії заробітної плати за 60 календарних місяців поспіль до 01 липня 2000 року (2)), ОСОБА_1 за подання до суду цього позову належало сплатити судовий збір у сумі 2662,40 грн (розрахунок судового збору, що підлягає сплаті: 3328,00 грн х 0,4 х 2, де: 3328,00 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 0,4 - ставка судового збору з подання до суду позову немайнового характеру; 3 - кількість позовних вимог немайнового характеру, заявлених позивачем у поданій позовній заяві). При цьому судом враховано, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності, як передумова застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окреме його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності, є однією вимогою (постанови Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/10578/19, 05 лютого 2021 року у справі № 400/2863/19, від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5145/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 400/6051/21).

Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження майнового стану позивача як підстави для звільнення від сплати судового збору у цій справі, або оригінала документа про сплату судового збору у сумі 2662,40 грн.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько