Справа № 520/32004/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 січня 2026 р. Справа № 520/32004/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд.3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 12.05.2017 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 12.05.2017 р.

Ухвалою від 17.02.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідачем до суду надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 21.01.2026р. позов залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання ухвали. Повідомлено позивача про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача надано заяву про усунення недоліків.

В обґрунтування заяви вказано, що позивач, в період з 07 листопада 2015 року по 12 травня 2017 року, проходив службу у Департаменті патрульної поліції НПУ та у відповідності до Наказу ДПП від 05 травня 2017 року № 151о/с «По особовому складу» позивача, відповідно до ч. 8,9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Харківській області, тобто трудові відносини позивача з ДПП ПНУ були припиненні 12 травня 2017 року до ухвалення закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2353-IX і запровадження обмежень. За таких обставин позивач має право звернення до суду, не порушуючи встановлені законом строки, з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (індексації грошового забезпечення). Таким чином позивач вважає, що ним не пропущений строк звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав та інтересів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та подане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Так, Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України, чинній до 19.07.2022, викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Офіційне тлумачення положенням вказаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9-рп/2013, з огляду на позицію та правові висновки якого щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22.

Отже, на момент на момент виникнення спірних правовідносин частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 27.04.2023 року у справі №420/14777/22 та від 28.09.2023 по справі №140/2168/23.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у суду відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Отже, враховуючи положення ч. 14 ст. 171 КАС України наявні підстави для продовження розгляду справи.

Керуючись приписами ст. ст. 12, 171, 257 262 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи № 520/32004/25.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рубан В.В.