Справа № 160/757/26
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 січня 2026 рокуСправа №160/757/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, витребування доказів та про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи №160/757/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

13 січня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний Суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включені мене до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, у не нарахуванні та не виплаті мені додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до довідок військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2025 №1665/4090, № 1665/4091;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 включити мене до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, нарахувати та виплатити мені додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до довідок військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2025 №1665/4090, № 1665/4091.

Ухвалою суду від 15.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі №160/757/26 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

26.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представником також заявлено клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, витребування доказів та слухати справу за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування зазначених клопотань зазначає, що позивач на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 №24 був відряджений до військової частини НОМЕР_4 у якості представника Військової служби правопорядку для виконання завдань щодо забезпечення правопорядку та військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України. На адресу військової частини НОМЕР_1 дійсно надійшли довідки від військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2025 №1665/4090 та №1665/4091 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 . У змісті довідок зазначено, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючих угрупувань - оперативно-стратегічного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в зазначених у бойових розпорядженнях місцях дислокації в районі населеного пункту Кам`янське, Василівської міської територіальної громади, АДРЕСА_3 , здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме: під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони до батальйону включно. Поряд з цим на адресу військової частини НОМЕР_1 04.05.2025 від військової частини НОМЕР_4 надійшов лист від 04.05.2025 №1665/4402 про надсилання правової доповідної записки помічника командира з правової роботи начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_4 стосовно виданих довідок про безпосередню участь Позивача у бойових діях. Відповідно до зазначеної доповіді позивач, який був відряджений до військової частини НОМЕР_4 у якості представника ВСП, виконував завдання за своїми службовими обов`язками за посадою. Що виключає виплату винагороди у розмірі 100000 грн., а як наслідок і надання довідки про таку виплату. Також зазначає, що на адресу військової частини НОМЕР_4 було направлено лист від 19.05.2025 № 684/9937 щодо отримання документів, які слугували підставою для видачі довідок та підтвердження або спростування участі у відряджених військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у бойових діях або заходах. Листом військової частини НОМЕР_4 від 25.05.2025 № 1665/5254 на адресу військової частини НОМЕР_1 було скеровано рапорт тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира з психологічної підтримки персоналу начальника відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_4 та витяги із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_5 , проте бойових розпоряджень (наказів) командира військової частини НОМЕР_4 надано не було. Відповідно до витягів із журналу бойових дій, Позивач брав участь у вивчені стану справ, надання допомоги щодо володіння обстановкою та здійснення контролю на командно-спостережному пункті, що не є безпосередньою участю у бойових діях в розумінні діючого законодавства. Також у наданих витягах з журналу бойових дій зазначений рік виконання завдань 2024, що в свою чергу не може слугувати доказом виконаних завдань у 2025 році. Також зазначає, що в довідці на виплату додаткової винагороди зазначено, що позивач перебував в районі населеного пункту Кам`янське Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області. Сам по собі факт виконання посадових обов`язків на території Донецької області не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Право на таку винагороду у військовослужбовців виникає виключно за умов та виконання військовослужбовцями завдань, підтверджених сукупністю таких документів, як бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій, рапорт командира, зміст яких відображає суть виконаного завдання та період його виконання. Окрім того, зазначає, що вважає за доцільне долучити до участі у справі третьою стороною, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, військову частину НОМЕР_4 . Будь-яких обґрунтувань щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження представником не зазначено.

Суд, розглянувши зазначені клопотання, проаналізувавши норми Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до таких висновків.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

За змістом частин 1, 2 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до положень частини 2 статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 4 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог частини 4 статті 260 КАС України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про, зокрема, залишення заяви відповідача без задоволення.

Згідно вимог пункту другого частини 6 статті 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Аналіз вищевикладених норм показує, що КАС України визначає право адміністративного суду на призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін за їх клопотанням або загального позовного провадження, з урахуванням встановлених КАС України обмежень.

Суд зауважує, що частиною 4 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Проте, спірними у даному випадку є бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включені позивача до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, у не нарахуванні та не виплаті позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до довідок військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2025 №1665/4090, №1665/4091.

Також, в даному випадку, позивачем не заявлено вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ця справа не відноситься до спорів, визначених у частині четвертій статті 12, частині четвертій статті 257 КАС України, що можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження.

Натомість, спір виник у справі незначної складності, для якої передбачено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Суд також враховує, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не потребують проведення підготовчого провадження та дослідження значного обсягу доказів у судових засіданнях, у зв`язку з чим відсутні підстави для переходу до загального позовного провадження.

Тому суд вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/757/26 за правилами загального позовного провадження.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи (частина 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

З огляду на те, що довідки від 27.04.2025 №1665/4090 та №1665/4091 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 були видані військовою частиною НОМЕР_4 , суд вважає за необхідне залучити останню до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, оскільки рішення у даній справі може вплинути на її права, обов`язки та інтереси.

Також, розглянувши матеріали адміністративної справи, зважаючи на предмет спору, суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

У відповідності до частини 1, 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вже зазначалось судом, спірною у даному випадку є бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включені позивача до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, у не нарахуванні та не виплаті позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до довідок військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2025 №1665/4090, № 1665/4091.

Отже, з метою повного з`ясування усіх обставин справи та підтвердження доводів сторін, зважаючи на предмет спору, суд вважає за необхідне витребувати у Військової частини НОМЕР_4 належним чином засвідчені копії всіх документів, які стали підставою для видачі довідок від 27.04.2025 №1665/4090 та №1665/4091 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49,72-80, 94, 241, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/757/26 за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Залучити в адміністративній справі №160/757/26 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Встановити третій особі право на подання пояснень на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються відповідні пояснення, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень та доданих до них доказів сторонам по справі, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_4 належним чином засвідчені копії всіх документів, які стали підставою для видачі довідок від 27.04.2025 №1665/4090 та №1665/4091 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме:

- бойові розпорядження ГУ ВСП ЗСУ від 22.01.2025 №306/П/504дск, ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 25.01.2025 №БР-ОТУ/1/16/дск, командира військової частини НОМЕР_4 від 27.01.2025 №1665/988/дск, від 10.02.2025 № 1665/1393/дск, від 17.02.2025 №1665/1694/дск, від 21.02.2025 № 1665/1847/дск, від 28.02.2025 № 1665/2108/дск; від 01.03.2025 №1665/2152/дск, від 02.03.2025 №1665/2216/дск, від 03.03.2025 №1665/2223/дск, від 05.03.2025 №1665/2310/дск, від 06.03.2025 №1665/2345/дск, від 07.03.2025 №1665/2414/дск, від 09.03.2025 №1665/2466/дск, від 12.03.2025 №1665/2574/дск, від 14 03.2025 №1665/2679/дск, від 17.03.2025 №1665/2827/дск, від 19.03.2025 №1665/2891/дск, від 23.03.2025 №1665/3055/дск, від 24.03.2025 №1665/3092/дск, від 30.03.2025 №1665/3367/дск;

- журнал бойових дій військової частини НОМЕР_5 № 155т від 13.01.2025, №74Т від 27.01.2025;

- рапорт тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини з психологічної підтримки персоналу - начальника відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_4 про виконання від 15.04.2025 №3047/р та №3048/р.

Зазначені документи необхідно надати суду в строк до 13 лютого 2026 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 5).

Суд попереджає про застосування заходів процесуального примусу у випадку невиконання вимог суду в частині надання витребуваних документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.О. Юрков