Справа № 240/27068/25
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи

27 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/27068/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шимонович Р.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні ОСОБА_1 в період з 13.05.2022 року по 20.11.2024 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 13.05.2022 року по 20.11.2024 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року №1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 року, Законом України від 03.11.2022 року №2710-IХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 року, законом України про Державний бюджет України на 2024 рік від 9 листопада 2023 року №3460-IX на 01.01.2024 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, без зміни при проведенні такого перерахунку попередньо встановлених відсоткових розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Через систему «Електронний суд» позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду та витребування доказів, у якій зазначив, що з метою отримання від відповідача доказів щодо дати отримання ним грошового атестату було направлено адвокатський запит №15/07/25/01 від 15.07.2025 року. Проте у відповіді на зазначений запит відповідачем не було надано грошового атестату та доказів його отримання позивачем.

Разом із тим, під час проходження служби та при звільненні позивач грошового атестату від відповідача не отримував. Фактично про порушення своїх прав позивач дізнався лише після отримання листа-відповіді відповідача №3034 від 24.11.2025 року.

Крім того, позивач зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція статті 233 Кодексу законів про працю України, яка передбачала право звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку, позивач також послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.12.2025 року у справі №460/7194/24, згідно з якою, з огляду на щомісячний характер нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, правовідносини щодо невиплати сум грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року по останній день місяця, що передував місяцю звільнення, регулюються приписами частини першої статті 233 КЗпП України, яка, у свою чергу, визнана неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 11.12.2025 року у справі №1-7/2024(337/24).

Разом із тим, Верховний Суд у зазначеній постанові також вказав, що нарахування та виплата грошового забезпечення за фактично відпрацьований час у місяці звільнення підлягає виплаті роботодавцем у складі повного розрахунку відповідно до статті 116 КЗпП України, а тому цей період охоплюється частиною другою статті 233 КЗпП України, яка визначає, що тримісячний строк звернення до суду починається з моменту отримання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Отже, з урахуванням визнання неконституційною частини першої статті 233 КЗпП України, а також беручи до уваги наведену правову позицію Верховного Суду, строк звернення до суду із позовом за період з 19.07.2022 року по останній день місяця, що передував місяцю, у якому відбулося звільнення, відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом початок перебігу відповідного строку слід обчислювати з місяця, у якому відбулося звільнення, а відповідний строк охоплюється частиною другою статті 233 КЗпП України, яка визначає, що тримісячний строк звернення до суду починається з моменту отримання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, а тому вважає за необхідне поновити його.

Також позивач просить витребувати у відповідача, як докази копію грошового атестата, наданого позивачу, та копію документів, що підтверджують його вручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Положеннями частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Положеннями частини 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

З метою встановлення фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії:

- грошового атестата ОСОБА_1 ;

- витягу з журналу реєстрації вихідної документації в частині запису про видачу/вручення грошового атестата ОСОБА_1 .

Зазначений спір згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовна заява подана у порядку, передбаченому статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Керуючись статтями 19, 20, 160, 161, 171, 243, 248, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та поновити його.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати суду:

- копію грошового атестата ОСОБА_1 ;

- копію/витягу з журналу реєстрації вихідної документації в частині запису про видачу/вручення грошового атестата ОСОБА_1 .

Запитувану інформацію та документи надати (направити) на адресу суду у п`яти денний строк, з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити Військову частину НОМЕР_1 , що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів встановлених статтями 77, 80 Кодексу України адміністративного судочинства України або заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у строк встановлений для подання відзиву, а позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву мають право подати до суду клопотання, про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0670/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.М.Шимонович