Справа № 640/13382/20
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/13382/20

провадження № 2-іс/340/305/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Західвторлом" (01010, м. Київ, вул. Левандовська, 3, літера В, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Західвторлом" (далі позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управлінням ДПС у м. Києві (далі відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №059880409 від 22.05.2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте на підставі акта камеральної перевірки № 9605/26-15-04-09-20/39460216 від 23.04.2020 року із застосуванням загальних норм податкового законодавства без урахування винятковості ситуації товариства, яка полягає в тому, що податкові накладні №10 та №11 від 31.12.2019 були складені за операціями, звільненими від оподаткування податком на додану вартість, не надавалися отримувачу (покупцю) та містили відмітку "не підлягає наданню отримувачу (покупцю)" із зазначенням типу причини "09". Згідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних не застосовується до податкових накладних, які не надаються отримувачу та складені за операціями, звільненими від оподаткування. За таких обставин позивач вважає, що він правомірно склав та зареєстрував спірні податкові накладні відповідно до вимог пункту 198.5 статті 198 та статті 201 Податкового кодексу України, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних відсутні.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2020 відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.42).

Далі, на виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", у відповідності з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом ДСА України №399 від 16.09.2024, справу передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

18.03.2025 справа надійшла до Кіровоградського окружного адміністративного суду та ухвалою судді від 21.04.2025 справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється суддею Притулою К.М. одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.57-59, 62).

Ухвалою від 26.01.2026 здійснено заміну відповідача у справі у порядку процесуального правонаступництва, а саме: Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ ВП 44116011).

Представник відповідача подав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказавши на правомірність спірного рішення (а.с.63-67).

Дослідивши подані документи та матеріали, судом встановлено таке.

Судом установлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 23.04.2020 року №9605/26-15-04-09-20/39460216 (а.с.7).

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим на підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 22.05.2020 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 12474,66 грн (а.с.9-10).

Незгода позивача з таким рішенням контролюючого органу зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заперечуючи правомірність застосування штрафних санкцій, позивач зазначає, що спірні податкові накладні складені за операціями, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю), оскільки стосувалися операцій, звільнених від оподаткування податком на додану вартість, у зв`язку з чим, на його переконання, на такі податкові накладні поширюється виключення, передбачене пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України регулює правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує незастосування штрафних санкцій із сукупністю двох умов, а саме: податкова накладна не надається покупцю та одночасно складена за операціями, які не оподатковуються податком на додану вартість або оподатковуються за нульовою ставкою. Зазначене формулювання не свідчить про існування кількох самостійних альтернативних підстав для звільнення від відповідальності, як на цьому наполягає позивач у позові.

Дане узгоджується із системним тлумаченням положень статей 192 та 201 Податкового кодексу України, які пов`язують обов`язок реєстрації податкових накладних із контролем за формуванням податкових зобов`язань та податкового кредиту. Податкові накладні, складені за операціями, що не передбачають сплати податку або оподатковуються за нульовою ставкою, не створюють ризику ненадходження податку до бюджету, що і зумовлює встановлення для них виключення із загального правила відповідальності. Натомість податкові накладні, складені за операціями, що оподатковуються за основною ставкою, безпосередньо впливають на податкові зобов`язання платника, отже, порушення строків їх реєстрації обґрунтовано тягне застосування штрафних санкцій.

Статтею 195 ПК України визначено перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а перелік операцій, звільнених від оподаткування, - статтею 197 Кодексу.

Згідно з пунктом 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267 (далі Порядок № 1307 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у графі 8 податкової накладної зазначається код ставки:

20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Пунктом 17 Порядку № 1307 передбачено, що для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні. У податковій накладній, складеній на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, у графі "Складена на операції, звільнені від оподаткування" верхньої лівої частини робиться помітка "Без ПДВ".

Зазначене не поширюється на операції з постачання товарів/послуг, до яких одночасно застосовуються як нульова ставка, так і основна та/або ставка 7 відсотків. У такому разі складається одна податкова накладна, у якій заповнюються відповідні графи нижньої табличної частини.

Операції, що оподатковуються за нульовою, основною ставкою або ставкою 7 відсотків, відображаються в окремих рядках нижньої табличної частини податкової накладної.

Отже, належність операції до звільнених від оподаткування визначається не лише формальним зазначенням типу причини у верхній лівій частині податкової накладної та/або розрахунку коригування, а сукупністю її (його) реквізитів, зокрема змістом табличної частини, кодом ставки податку та порядком заповнення розділу А.

З матеріалів справи вбачається, що податкова накладна від 31.12.2019 року №10, яка зареєстрована позивачем з порушенням граничних строків, містить код ставки податку на додану вартість "20", а також заповнені рядки розділу А (рядки I III, V), що відповідно до Порядку № 1307 характерно для операцій, які оподатковуються за основною ставкою, а не для операцій, звільнених від оподаткування. Крім того, у спірній податковій накладній у графі 9 не зазначено належного коду податкової пільги, який є обов`язковим реквізитом податкової накладної, складеної за операціями, звільненими від оподаткування (а.с.12-16).

Аналогічні ознаки містить і розрахунок коригування від 31.12.2019 року №11, у якому заповнені рядки розділу А (рядки I II, IV) (а.с.17-20).

За таких обставин твердження позивача про те, що спірні податкова накладна та розрахунок коригування складені виключно за операціями, звільненими від оподаткування податком на додану вартість, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що наявність типу причини "09" у верхній лівій частині податкової накладної / розрахунок коригування автоматично виключає можливість застосування відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки правова кваліфікація господарської операції як такої, що звільнена від оподаткування, повинна випливати зі змісту всієї податкової накладної, а не лише з формального зазначення одного з її реквізитів.

За встановлених обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що податкова накладна та розрахунок коригування, зареєстровані позивачем з порушенням строків, що не заперечується, фактично складені за операціями, що оподатковуються податком на додану вартість, а відтак не підпадають під виняток, передбачений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень та правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а податкове повідомлення-рішення №059880409 від 22.05.2020 року є законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи вищевказане, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА