Справа № 336/1396/25
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/9/2026
РІШЕННЯ

іменем України

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу ЄУН 336/1396/25 (провадження №2-а/336/9/2026) за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови серії ЕНА № 3995025 від 03 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

10 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3995025 від 03 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

03 лютого 2025 року відповідачем було винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 3995025 відповідно до якої він 03 лютого 2025 року керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права на керування від 27.11.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КпАП.

Він не вчиняв правопорушення, бо мав при собі тимчасове посвідчення водія, надав відповідні пояснення, про те, що постанову від 27.11.2024 року він не отримував своєчасно, про розгляд справи у його відсутність не знав, судові повістку на 27.11.2024 року не отримував, у цей день подавав заяву про відкладення судового засідання через відсутність мого адвоката у м.Запоріжжі(відпустка). Окрім того лише 22.11.2024 року адвокат отримала додатково наданий поліцейськими до матеріалів справи відеозапис, а з 23.11.2024 року вона перебувала у відпустці, отримала судову повістку на 27.11.2024 року на додаток «Вайбер» 25.11.2024 року, але на цей час вже перебувала за межами України, тобто, у суду не було підстав для розгляду справи у мою відсутність та відсутність представника, а у інспектора не було жодної підстави для винесення постанови.

Постанову від 27.11.2024 року отримав нарочно у суді лише 03.02.2025 року та подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду.

У наданих матеріалах, немає жодного доказу, що ним було порушено будь-які правила дорожнього руху.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Ухвалою від 17 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

11 березня 2025 року представник позивача частково усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 13 березня 2025 року прийнято позовну заяву до провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статей 268, 269, 286 КАС України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Відповідачам роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Витребувано в Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при розгляді якої винесена оскаржувана постанова.

28 березня 2025 року до суду від представника Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Інспектор при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

До відзиву відповідачем долучено диск з відеозаписом, витяг з бази ІПНП, копію постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2024 року по справі № 333/591/24, докази направленні відзиву з додатками іншим учасникам справа та довіреність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 283-1, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

За клопотання позивача та його представника неодноразово відкладалось судове засідання.

В судове засідання 28 січня 2026 року ні позивач ні його представник не з`явились, представник позивача надав заяву про відкладення судового засідання через зайнятість в іншому судовому засіданні, однак доказів поважності причин неявки не надав.

Причини неявки позивача та представника в судове засідання не є поважними.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. У відзиві представник відповідача просив розглядати справи без його участі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 листопада 2024 року постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З вказаної постанови суду слідує, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання в черговий раз не з`явився, проте надав клопотання про перенесення слухання справи у зв`язку з відсутністю його захисника. Суддя вказав, що відповідно до ст. 268 КУпАП у даній категорії справ не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя вказав, що з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово, а Поліщук Д.М. сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином, жодного разу не з`явився на розгляд справи. Судові засідання відкладались за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, тобто позивач та його захисник були ознайомлені належним чином про справу. Суддя вирішив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

03 лютого 2025 року о 10:54:25 щодо Поліщука Д.М. інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Рекою Оленою Вікторівною, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3995025.

В п. 4 постанови зазначено, що особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

В п. 5 оскаржуваної постанови: час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, зазначено, що 03 лютого 2025 року о 10:19:26 м. Запоріжжя вул. Бочарова, 12, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування від 27.11.2024 Комунарським районним судом м. Запоріжжя строком на 1 рік, чим порушив п. 2.1а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В п. 6 оскаржуваної постанови, прийнято рішення - накладено штраф в розмірі 20400,00 грн.

В п. 7 оскаржуваної постанови, зазначено, що до постанови додано: запис з бодікамери 470489.

Позивач вказує, що постанову від 27.11.2024 року отримав нарочно у суді лише 03.02.2025 року та подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду.

26 грудня 2025 року постановою Запорізького апеляційного суду поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін.

Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП вказує, що можливо притягнути до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн.

Беручи до уваги, що 03 лютого 2025 року о 10:19:26 м. Запоріжжя вул. Бочарова, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування від 27.11.2024 Комунарським районним судом м. Запоріжжя строком на 1 рік, чим порушив п. 2.1а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Сам факт керування транспортним засобом за вказаних обставин не заперечується самим позивачем.

Запорізьким апеляційним судом постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року у справі № 333/591/24 набрала законної сили 10 грудня 2024 року.

Постанова серії ЕНА №3995025 поліцейського інспектора Реки О.В. від 03 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ст. 126 ч.4 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20400 грн є законою і не суперечить засадам адміністративного судочинства та КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту -технічний талон); г) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначена заборона на керування транспортними засобами особам, особами до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання, також кілька судових засідань було відкладено за його клопотанням та його захисника.

Отже позивач 03 лютого 2025 року не мав права керування транспортними засобами. Відповідно дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України.

Доводи позивача, про те, що він не знав про постанову суду, якою його позбавлено права керування та керував транспортним засобом на підставі тимчасового посвідчення, суд відхиляє.

Оскільки про наявність справи в суді позивач був обізнаний, а тому повинен був цікавитися станом розгляду такої справи.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком до трьох місяців з дати вилучення посвідчення. У разі вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа має право після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, якщо судом не прийнято рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справу про адміністративне правопорушення не розглянуто в установлений законом строк, звернутися до підрозділу поліції за місцем розгляду справи щодо продовження строку тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами на новий тримісячний строк.

У разі вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, особою, у якої посвідчення водія тимчасово вилучено за попереднє (попередні) адміністративне(і) правопорушення, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, виданий у першому випадку, не поновлюється.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру судових рішень постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року у справі 333/591/24 набрала законної сили 10 грудня 2024 року.

Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що постановою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2025 року поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року залишено без змін.

Відповідно до змісту вказаної постанови клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року було вирішено судом апеляційної інстанції 26 грудня 2025 в судовому засіданні з одночасним розглядом апеляційної скарги по суті.

Таким чином, на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності він був позбавлений права керування транспортним засобом, а тому постанова серії ЕНА № 3995025 інспектора Реки О.В. від 03 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ст. 126 ч.4 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20400 грн є законною і не суперечить засадам адміністративного судочинства та КУпАП.

Посилання позивача, що при розгляді справи про позбавлення права керування транспортним засобом позивач присутній не був, з постановою суду ознайомлений не був та її копію не отримував, суд не бере до уваги, з таких підстав.

Суд зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та знав про розгляд справи в суді, про що зазначалося раніше, не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, а також результатами такого розгляду. Крім того, копія постанови у справі 333/591/24 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.12.2024.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і після закінчення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їхнього дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 09.12.2024 у справі № 560/11679/22.

Таким чином суд вважає, що позивач знаючи, що відносно нього складений протокол за ст. 130 КУпАП, не цікавився перебігом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він повідомлений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, відповідно відсутні підстави для задоволення позову.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3995025 від 03 лютого 2025 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачений судовий збір у сумі 605,60 грн., підтверджується квитанцією.

Судові витрати покладаються на позивача, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 5-9, 72-77, 79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 251, 268, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3995025 від 03 лютого 2025 року - без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

У справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96,

Департамент патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, , електронна адреса: ).

Дата складання повного судового рішення 28 січня 2026 року.

Суддя: