Справа № 160/14859/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2026 року

м. Київ

справа №160/14859/25

адміністративне провадження № К/990/990/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі №160/14859/25, за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня міста Києва», в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України щодо ігнорування поданої позивачем заяви та запиту щодо переогляду групи інвалідності внаслідок підвищення групи інвалідності на ступінь вище відповідно до вимог положень частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року;

- визнати протиправними дії експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня міста Києва» щодо прийняття незаконного рішення, без урахування вимог положень частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року;

- зобов`язати Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» встановити ОСОБА_1 ІБ групу інвалідності, з урахуванням частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року та висновків, які будуть наведені судом у рішенні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня міста Києва» №120/25/509/Р від 04 березня 2025 року;

- визнано протиправною бездіяльність Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо ігнорування поданої позивачем заяви та запиту щодо переогляду групи інвалідності внаслідок підвищення групи інвалідності на ступінь вище у відповідно до вимог положень частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06 жовтня 2005 року;

- зобов`язано Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» провести повторний огляд ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо встановлення групи інвалідності;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня міста Києва» № 120/25/509/Р від 04 березня 2025 року та рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № ОР-265 від 24 липня 2024 року;

- зобов`язано Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня міста Києва» від 04 березня 2025 року № 120/25/509/Р щодо встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності, без урахування частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року, із обов`язковим врахуванням висновків суду, наведених у цій постанові;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій вказав: «Оскільки обидві сторони по-різному розуміють порядок виконання даної постанови, де за наслідком чого випливають наступні питання: Чи суперечить висновкам Суду апеляційної інстанції у справі № 160/14859/25 вимога відповідача зобов`язати позивача повторно пройти медичний огляд, з метою подальшого застосування вимог положень частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» при наявності вже встановлених та зафіксованих Судом апеляційної інстанції фактів та обставин, які мають значення для справи? Яка повинна бути проведена послідовність дій відповідачем у відношенні позивача за для подальшого застосування вимог положень частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»? Надати роз`яснення щодо подальших дій Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з приводу виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 160/14859/25».

Також ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням до заяви про роз`яснення судового рішення, в якому просив роз`яснити, чи передбачає резолютивна частина постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 160/14859/25 обов`язок позивача проходити новий (повторний) медичний огляд для виконання зазначеної постанови.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 160/14859/25.

07 січня 2026 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі №160/14859/25.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у роз`ясненні рішення не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Згідно із частинами першою, другою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення судового рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість такого рішення, які можливі варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Відмовляючи скаржнику у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення Третій апеляційний адміністративний суд виходив з того, що постанова суду від 25 листопада 2025 року викладена чітко та зрозуміло, з посиланням на встановлені обставини та з обґрунтуванням мотивів, з яких суд дійшов певних висновків.

Суд зазначив, що у постанові від 25 листопада 2025 року Третій апеляційний адміністративний суд чітко визначив дії, які має вчинити Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», а саме повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» від 04 березня 2025 року № 120/25/509/Р, ураховуючи поставлені у скарзі питання, у тому числі щодо визначення позивачу групи інвалідності, з урахуванням частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року.

Також суд звернув увагу скаржника на те, що питання, які ставить перед судом позивач, а саме: щодо обов`язку позивача проходити новий (повторний) медичний огляд судом не вирішувалося. Так само як і не вирішувалося питання заочного розгляду скарги. Такі дії відносяться до виключної компетенції відповідача і саме Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з метою належного та повного виконання рішення суду самостійно визначає порядок повторного розгляду скарги (очний чи заочний), який забезпечить з`ясування поставлених у скарзі питань, у тому числі щодо визначення позивачеві групи інвалідності з урахуванням частини сімнадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06 жовтня 2005 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 254 КАС України підстав для роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі №160/14859/25.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Мотиви, наведені в оскарженій ухвалі суду та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі №160/14859/25 необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору Судом не вирішується.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі №160/14859/25.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович