Справа № 280/11424/25
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

27 січня 2026 року Справа № 280/11424/25 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву представника позивача про продовження строку усунення недоліків у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) представник Коломойцев Микола Миколайович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Приходська, буд. 58 ), третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 65, ) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках ВП 79506187 при перевірці стану виконання рішення у справі № 280/4144/25 в розрізі вчинення боржником Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області нарахування та виплати компенсації втрати доходу за період з 01.01.2017 по 28.02.2018 та з 01.12.2018 по 31.12.2018, попри факт його обтяження у судовому порядку зі вчинення означених дій за період з 01.01.2017 по 28.02.2025;

скасувати постанову від 02.12.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП 79506187.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 20.01.2026 о 15:00 год.

14 січня 2026 року на адресу суду надійшли пояснення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області на позовну заяву.

Представником позивача 14.01.2026 надано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.

19 січня 2026 року на адресу суду надійшов відзив Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України на позовну заяву.

Представником третьої особи в судове засідання 20.01.2026 подано заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 20.01.2026 вирішено розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів без здійснення запису судового засідання технічними засобами.

Ухвалою суду від 22.01.2026 позовну заяву залишено без руху.

26 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про продовження строку для усунення недоліків позову. Представник позивача зазначає, що дійсно, між датою отриманням позовною стороною ухвали по справі №280/4144/25 11.12.2025, де суд встановив обставину закінчення виконавчого провадження постановою від 02.12.2025, яка є предметом судового оскарження справи № 280/11424/25 та датою звернення до суду з позовом у справі № 280/11424/25 25.12.2025 минув спеціальний десятиденний скорочений строк на подання позову в порядку ст.287 КАСУ. Але основу цього строку становив проміжок часу та обставини, на який позивач не міг вплинути, а звідси - за законом вчасно подати позов. Зазначене вбачається з того, що позивач проходить дійсну військову службу за мобілізацією на час воєнного часу в лавах Державної прикордонної служби, що підтверджується копіями наказу, довідки, військового квитка. Крім того, з 19.07.2024 позивач приймає участь у бойових діях, які зумовлені військовою агресією РФ проти України. Позивач 23.01.2026 (на наступний день після повідомлення йому адвокатом щодо факту залишення позову без руху) звернувся до командування з метою отримання цих доказів актуальних відомостей про несення служби та виконання бойових завдань, однак, через недостатність встановленого позивачу строку на усунення недоліків позову - 5 днів з 22.01.2026 (четвер), майже половина строку на усунення недоліків припала на вихідні дні та останнім днем виконання вказаної ухвали суду від 26.01.2026 є понеділок, коли актуальні докази командуванням позивачу надано не було і надано не може бути з поважних причин, позаяк командуванням у першочерговому порядку виконуються відповідні дії, направлені на захист Держави від збройної агресії РФ. При цьому, звертаємо увагу суду, що встановлений судом позивачу строк 5 днів, суперечить приписам ч.1 ст.123 КАСУ, яким позивачу надається право на звернення до суду у строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху. Отже, у разі залишення позову без руху внаслідок пропуску строку звернення, чинним КАСУ передбачено надання позивачу десятиденного строку на усунення недоліків. Представник просить суд продовжити позивачу строк на виконання вимог ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2026 у справі № 280/11424/25, надати позивачу додатковий строк на виконання вимог ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2026 року у справі № 280/11424/25 тривалістю 10 днів, що нормативно відповідає ч. 1 ст. 123 КАСУ, з дати отримання відповідної ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про продовження строків.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Верховний Суд в постанові від 11.11.2021 у справі № 260/611/21 зазначив, що «строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Верховний Суд в постанові від 20.12.2023 по справі № 420/4212/23 вказав, що особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2024 по справі № 990/12/24.

Представник позивача у заяві про продовження строку усунення недоліків посилається на те, що позивач проходить військову службу, а відтак, не міг своєчасно звернутися до суду з даним позовом.

Однак, суд наголошує на тому, що від імені та в інтересах позивача у даній справі, як і у справі №280/4144/25 та виконавчому провадженні ВП № 79506187 діє адвокат Коломойцев М.М.

Відповідно, на переконання суду, зайнятість позивача на військовій службі не може свідчити про наявність поважним причин які перешкоджали його представнику своєчасно звернутися до суду з позовною заявою.

Варто зауважити, що адвокат є особою, яка має спеціальні знання та досвід у сфері юриспруденції, а відтак, обізнаний з вимогами процесуального законодавства, зокрема, і в частині необхідності дотримання процесуальних строків та їх обрахунку. Відтак, звертаючись до суду з даним позовом представник був обізнаний про фактичний пропуск ним строку звернення до суду, а відповідно мав вжити заходів щодо обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

Водночас, оскільки, процесуальний закон встановлює презумпцію обізнаності сторони в разі повідомлення її представника суд вважає неспроможними посилання заяви на факт проходження позивачем військової служби, як поважну причину пропуску строку звернення до суду.

Також, суд зауважує, що ані позовна заява, ані заява про продовження строку усунення недоліків не містять точної дати коли позивач та його представник дізналися про існування постанови від 02.12.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП 79506187. Натомість, представник позивача, уникаючи зазначення вказаної дати в заяві про продовження строку усунення недоліків, фактично погодився з тим, що з 11.12.2025 йому відомо про існування оскаржуваної постанови.

При цьому, намагання представника позивача у позові пов`язати початок перебігу процесуального строку саме з фактом отримання позивачем оскаржуваної постанови від 02.12.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП 79506187 засобами поштового зв`язку, встановлення відповідних обставин судом в ухвалі від 11.12.2025 у справі №280/4144/25, а не з датою коли представнику стало відомо про існування оскаржуваної постанови, а відповідно, і про порушення прав позивача, свідчать про намагання адвоката шляхом маніпулювання даними ввести суд в оману.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.05.2021 у справі №380/2355/20.

Слід відмітити, що при зверненні до суду особа повинна довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду упродовж встановленого процесуального строку звернення до суду. На противагу, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Тому у цьому аспекті потребують підтвердження обставини, які завадили реальній, об`єктивній можливості позивача виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації щодо перебігу виконавчого провадження.

Позивачу, як і його представнику було відомо і про відкриття виконавчого провадження, і про заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області від 24.11.2025 про його закінчення про що свідчить заява адвоката Коломойцева М.М. б/д яка містить заперечення проти закінчення виконавчого провадження.

Відтак, і позивач, і його представник мали високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення прав позивача та постанову від 02.12.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП 7950618.

Намагання представника позивача штучно подовжити процесуальний строк шляхом замовчування дійсної дати коли він дізнався про порушення прав позивача свідчить про недобросовісну поведінку такого представника та зловживання ним своїми процесуальними правами.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не вказано на обставини непереборного і об`єктивного характеру, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду, тому суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Більш того, суд наголошує на тому, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, у позивача існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк.

З приводу доводів клопотання про те, що встановлений судом позивачу строк 5 днів, суперечить приписам ч.1 ст.123 КАСУ, яким позивачу надається право на звернення до суду у строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху суд наголошує на тому, що ч. 1 ст. 123 КАС України регламентується порядок дій суд до відкриття провадження у справі.

В той же час, алгоритм дій суду, у разі встановлено факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, після відкриття провадження регламентується положеннями ч. 3-4 ст. 123 та 13 15 ст. 171 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому максимальний термін усунення недоліків визначений ч. 13 ст. 171 КАС України згідно якої суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відтак, суд відхиляє доводи клопотання про те, що встановлений судом позивачу строк 5 днів, суперечить приписам ч.1 ст.123 КАСУ як безпідставні.

Зважаючи на вищевикладене у суду наявні підстави, встановлені частиною 15 статті 171 та пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України, для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволення представника позивача про продовження строку усунення недоліків у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Приходська, буд. 58 ), третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 65, ) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27 січня 2026 року.

Суддя О.О. Артоуз