Справа № 560/5420/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5420/25
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛА ЮА" до Головного управління Державної податкової служби в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕСЛА ЮА» (далі Позивач, ТОВ «ТЕСЛА ЮА») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі Відповідач, контролюючий орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.12.2024 № 31359/2201-0704.

Ухвалою від 08.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛА ЮА" залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 12.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.

Вказує, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням (далі ППР) Відповідач визначив Позивачу податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств, пославшись на висновки Акта документальної позапланової виїзної перевірки від 18.11.2024 № 25086/22-01-07-04/43979520 (далі Акт перевірки), зокрема щодо нереальності та недокументованості операцій з ФОП ОСОБА_1 за договором про надання послуг.

Позивач зазначає, що: між ТОВ «ТЕСЛА ЮА» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг (виконання робіт) №01 від 26.05.2021 року, на виконання цього договору складено технічні завдання до договору та акти приймання-передачі наданих послуг за відповідні періоди, оплата за надані послуги здійснена, що підтверджується банківською випискою та відображена в обліку (картка рахунку 63.1), надані послуги пов`язані з господарською діяльністю Позивача пошук інформації за запитами замовника, необхідної для здійснення його основної діяльності.

На думку Позивача, Відповідач безпідставно дійшов висновку про відсутність підтвердження реальності операцій, оскільки: формальні недоліки в актах (скорочений опис робіт, помилкове зазначення коду ЄДРПОУ) не спростовують факту надання та оплати послуг, контролюючий орган не врахував надані до заперечення на Акт перевірки додаткові документи (технічні завдання, деталізація робіт тощо), висновки Акта перевірки ґрунтуються на припущеннях, а не на всебічному аналізі наявних документів.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позову, вважаючи ППР правомірним, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначає про безпідставність позовних вимог ТОВ «ТЕСЛА ЮА».

Оцінивши наявні у справі письмові докази, суд установив такі фактичні обставини.

Згідно з Актом перевірки від 18.11.2024 №25086/22-01-07-04/43979520 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТЕСЛА ЮА» щодо дотримання вимог податкового законодавства за окремими питаннями.

У Висновку Акта, серед іншого, зазначено, що Позивачем порушено: п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, оскільки, за твердженням контролюючого органу, не підтверджено документально реальність та господарський характер послуг ФОП ОСОБА_1 , а також допущені недоліки в оформленні первинних документів (акти, помилковий код ЄДРПОУ, відсутність достатнього опису операцій).

На підставі зазначеного Акта перевірки Відповідачем прийнято ППР від 20.12.2024 № 31359/2201-0704, яким Позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток (основний платіж) та штрафні (фінансові) санкції.

Позивач подавав заперечення на Акт перевірки, до яких додав копії договору, технічних завдань, актів виконаних робіт, бухгалтерські документи та інші матеріали, однак рішенням ГУ ДПС у Хмельницькій області заперечення залишено без задоволення.

Надалі Позивач звернувся зі скаргою до ДПС України, на яку отримав рішення про залишення скарги без задоволення, а ППР без змін.

Із приводу договірних відносин між ТОВ «ТЕСЛА ЮА» та ФОП ОСОБА_1 та їх документальне оформлення, то судом встановлено таке.

Із поданого до суду Договору про надання послуг (виконання робіт) №01 від 26.05.2021 вбачається, що: Виконавцем за договором є ФОП ОСОБА_1 ; предмет Договору надання Виконавцем послуг, пов`язаних із пошуком інформації за запитами Замовника (ТОВ «ТЕСЛА ЮА»), у тому числі, з урахуванням інструкцій Замовника; порядок надання послуг деталізується в технічних завданнях, що є невід`ємною частиною договору, за результатами надання послуг складаються акти приймання-передачі наданих послуг, на підставі яких здійснюється оплата.

До матеріалів справи долучено копії технічних завдань до договору №01 від 26.05.2021 (з номерами, датами та зазначенням орієнтовного обсягу робіт, вартості тощо), які містять опис конкретних задач щодо пошуку й опрацювання інформації за запитами Позивача.

Також у матеріалах справи містяться акти виконаних робіт (наданих послуг) за відповідні періоди 20212022 років, які: посилаються на Договір №01 від 26 травня 2021 р.; містять узагальнену назву послуг із зазначенням загальної вартості; підписані обома сторонами.

У справі також наявні дані бухгалтерського обліку (картка рахунку 63.1), з яких вбачається, що взаємні розрахунки з ФОП ОСОБА_1 за договором №01 від 26.05.2021 відображені в обліку, а станом на 04.11.2024 заборгованість відсутня.

Матеріали справи також містять банківські документи (виписку), які підтверджують фактичне перерахування ТОВ «ТЕСЛА ЮА» грошових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_1 в оплату наданих послуг.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.

Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.

Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV (тут і далі у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.

Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Стаття 134 ПК України визначає, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Для платників податку, визначених підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, не є об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження за межами України.

дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу;

дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України;

дохід суб`єктів, які здійснюють випуск та проведення лотерей, підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.8 статті 141 цього Кодексу;

дохід організаторів азартних ігор, отриманий від діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, крім доходу, отриманого від організації та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

дохід, отриманий від організації та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

скоригований прибуток контрольованої іноземної компанії, визначений відповідно до статті 39-2 цього Кодексу.

Такий об`єкт оподаткування визначається окремо від об`єктів оподаткування, визначених підпунктами 134.1.1-134.1.6 цього пункту.

У разі наявності декількох контрольованих іноземних компаній об`єкт оподаткування визначається окремо по кожній такій компанії;

операції резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах, що підлягають оподаткуванню згідно з пунктом 135.2 статті 135, пунктом 137.10 статті 137 та пунктом 141.9-1 статті 141 цього Кодексу.

Отже, з огляду на викладене вище: саме бухгалтерський облік на підставі первинних документів формує фінансовий результат, коригування цього результату можливе лише в межах, визначених ПК України, формальні недоліки в оформленні первинних документів самі по собі не означають відсутність господарської операції, якщо з сукупності доказів видно, що операція реально відбулася та пов`язана з господарською діяльністю платника.

Верховний Суд у постанові від 12.10.2022 у справі №520/2388/2020 зазначив, що неістотні недоліки в первинних документах, які не перешкоджають ідентифікації сторін, змісту господарської операції, її обсягу та вартості, не є підставою для невизнання такої господарської операції або відмови у врахуванні відповідних витрат.

Аналогічний підхід Верховний Суд підтвердив, зокрема, у постанові від 04.04.2023 у справі №380/845/21, наголосивши на пріоритеті реального змісту господарської операції над формальними недоліками в документах, якщо реальність підтверджується сукупністю даних обліку та інших доказів.

Щодо формальних недоліків у рішеннях контролюючих органів (у тому числі ППР) Верховний Суд у низці постанов, зокрема: від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі №808/4140/15, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, зазначив, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо його протиправності й скасування, якщо з рішення в цілому можна чітко визначити волевиявлення органу, зміст порушення та період, за який нараховано податкове зобов`язання, а такі дефекти не порушують прав платника.

Разом з тим, відсутність реального порушення або недоведеність висновків контролюючого органу щодо «нереальності» операцій є підставою для скасування ППР.

Так, із матеріалів справи вбачається таке.

Між ТОВ «ТЕСЛА ЮА» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №01 від 26.05.2021 року, предметом якого є надання послуг з пошуку інформації за запитами Замовника.

До договору складено технічні завдання із зазначенням переліку робіт, орієнтовного обсягу та вартості.

За результатами виконання робіт складено акти приймання-передачі наданих послуг, що містять посилання на договір №01 від 26.05.2021, загальну вартість послуг і підписи сторін.

Взаєморозрахунки між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 відображені в бухгалтерському обліку (картка рахунку 63.1), а на дату перевірки заборгованість відсутня.

Факт оплати послуг підтверджується банківськими документами (випискою).

Отже, сукупність наявних у справі документів дає змогу ідентифікувати сторони, зміст та економічну суть господарських операцій, їх обсяг і вартість, а також підтверджує їх реальність.

У той же час, доводи Відповідача зводяться переважно до: недостатньої деталізації змісту послуг в актах; наявності помилки в частині зазначення коду ЄДРПОУ в актах; критичної оцінки можливості використання таких послуг у господарській діяльності Позивача.

Щодо помилкового зазначення коду ЄДРПОУ в окремих актах виконаних робіт суд зазначає, що: із договору, технічних завдань, контексту актів та облікових даних однозначно вбачається, що стороною є саме ТОВ «ТЕСЛА ЮА», зазначення іншого коду ЄДРПОУ є очевидною технічною помилкою, яка не змінює фактичного складу учасників операції і не свідчить про відсутність господарських відносин між Позивачем і ФОП ОСОБА_1 .

Верховний Суд у справі №520/2388/2020 прямо вказав, що неістотні недоліки в реквізитах первинних документів не можуть самі по собі бути підставою для невизнання господарської операції за умови підтвердження її реальності іншими даними.

Щодо змісту послуг і їх зв`язку з господарською діяльністю ТОВ «ТЕСЛА ЮА» суд виходить із того, що: з договору та технічних завдань убачається, що послуги пов`язані з пошуком інформації за запитами Замовника, яка необхідна для здійснення його діяльності; факт виконання та оплати таких послуг підтверджується актами та обліковими даними; контролюючий орган не надав доказів, які б свідчили, що насправді послуги не надавалися чи не могли бути використані у діяльності Позивача.

При цьому, наведені Відповідачем міркування про «відсутність доведеного економічного ефекту» чи «недостатність деталізації опису» є оціночними й не підкріплені доказами протилежного (наприклад, відсутністю будь-яких результатів, суперечністю між актами і обліком, неможливістю виконати зазначений обсяг робіт тощо).

Сама лише позиція податкового органу про «сумнівність» витрат не є достатньою для їх невизнання, якщо платник надав сукупність документів, що підтверджують реальність господарської операції, а податковий орган не довів фіктивності контрагента чи безтоварності (безпослуговості) операцій.

Суд вказує на те, за обставин цієї справи контролюючий орган не довів: що ФОП ОСОБА_1 є фіктивним контрагентом; що фактично будь-які послуги не надавалися; що документи створені заднім числом або формально без реального руху економічних благ; що послуги не могли бути використані у господарській діяльності ТОВ «ТЕСЛА ЮА».

Отже, відсутні належні та допустимі докази того, що витрати Позивача за договором №01 від 26.05.2021 не відповідають критеріям реальності та господарської спрямованості.

У зв`язку з цим висновок Відповідача в Акті перевірки про порушення п.44.1, 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України є необґрунтованим, а відповідно до нарахування податку на прибуток та штрафних санкцій у ППР від 20.12.2024 № 31359/2201-0704 протиправним.

Суд також вказує на те, що ч. 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд ураховує, що окремі формальні недоліки ППР, на які посилається Позивач, самі по собі не можуть бути безумовною підставою для його скасування, згідно з наведеними вище правовими позиціями Верховного Суду.

Однак у цій справі ключовим є саме недоведеність контролюючим органом порушення податкового законодавства, а не лише наявність чи відсутність формальних дефектів ППР.

З урахуванням того, що: Відповідач не довів відсутності реальності та господарської мети операцій із ФОП ОСОБА_1 ; первинні документи в сукупності з даними обліку та оплатою підтверджують фактичне надання послуг; формальні недоліки у реквізитах актів не є істотними та не спростовують реальність операцій; суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення Відповідача від 20.12.2024 № 31359/2201-0704 підлягає визнанню протиправним та скасуванню в повному обсязі.

Отже, позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню повністю.

Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, понесені Позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСЛА ЮА» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 20.12.2024 № 31359/2201-0704.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСЛА ЮА» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛА ЮА" (вул. Степана Бандери, 40/2Ж, кв.28, м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29027 , код ЄДРПОУ - 43979520)
Відповідач:Головне управління Державної податкової служби в Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Є.В. Печений