Справа № 160/24592/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
27.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому позивач просить:
Інспектори з праці викликали поліцію, в присутності службових осіб якої керівник позивача підтвердив надання допуску до перевірки та всіх запитуваних документів. При цьому в присутності працівників поліції інспекторами з праці було оглянуто робочі місця працівників позивача, а також відібрані пояснення. Працівники поліції зазначили, що факт недопуску до перевірки не підтверджений та відібрали пояснення від працівників підприємства, а також від інспекторів з праці.
Також у позові акцентовано увагу на тому, що 09.05.2025 року, коли всі запитувані документи в повному обсязі були особисто привезені керівником позивача до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у робочий час, заступник начальника відділу з питань праці центрального регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Клімчук Олександр Вікторович декілька разів відмовлявся від прийняття документів, мотивуючи свої дії необхідністю зафільмувати передачу документів, чекаючи коли закінчиться робочий час. Потім, знайшовши відеокамеру, відмовлявся прийняти документи, оскільки закінчився робочий час, але все ж таки прийняв документи, вказавши, що, не зважаючи на отримані документи, вже складено акт про не допуск до проведення перевірки, та документи він надасть на реєстрацію 12.05.2025 року, тобто після перевірки.
Окремо щодо самої підстави накладення штрафу на позивача, в позові звернуто увагу на те, що Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначений постановою КМУ від 17.07.2013 р. № 509 не містить такої підстави накладення штрафу, як акт про неможливість проведення заходу державного контролю, а тільки - про неможливість проведення інспекційного відвідування. Отже, на думку позивача, акт про неможливість проведення заходу державного контролю не є законною підставою для накладення штрафу. Також, позивач вважає, що в період дії воєнного стану до суб`єктів господарювання спочатку має застосовуватись припис про усунення порушень, а тільки у разі його не виконання - штраф. Отже, на думку позивача, відповідачем був порушений порядок, передбачений ст. 265 КЗпП України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 означену позовну заяву залишено без руху. Позивачеві встановлено строк - п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу документа про доплату судового збору у розмірі 502,40 грн.
Разом з позовною заявою, 27.08.2025 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою було долучено копію документа про доплату судового збору у розмірі 502,40 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем повністю усунуто недоліки позовної заяви та у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалою суду продовжено строк розгляду справи до 26.01.2026.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріали справи, 26.03.2025 до Міжрегіонального управлінням надійшло звернення ОСОБА_3 від 25.03.2025 (вх. №М-561/ПС-25 від 26.03.2025) щодо порушення його прав з питань оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором, виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та неоформлення трудових відносин.
Відповідно до вимог абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», наказу Міністерства економіки України від 16.06.2023 №5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», Держпраця погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна Компанія «Проспект» за зверненням ОСОБА_3 (лист Державної служби України з питань праці від 09.04.2025 №ЦА-1975/1.3/2.4.1-25а «Про погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)».
07.05.2025 видано наказ №324/ПС-3К про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю).
На підставі наказу було оформлено направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) 07.05.2025 №ПС/3.1/8934-25.
О 10 год. 00 хв. 09.05.2025 інспектори праці прибули до приміщення ТОВ «ЖСК «Проспект Комфорт 2»: м. Дніпро, пр-т Поля Олександра, буд. 97 К, однак, посадових осіб Міжрегіонального управління не було допущено до адміністративного приміщення ТОВ «ЖСК «Проспект Комфорт 2» та не надано можливості для ознайомлення з книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом перевірки, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів, що зафіксовано засобами відеофіксації.
09.05.2025 року всі запитувані документи в повному обсязі були особисто привезені керівником позивача до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у робочий час, однак заступник начальника відділу з питань праці центрального регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Клімчук Олександр Вікторович відмовлявся від прийняття документів. Через деякий час останній прийняв запитувані документи, вказавши, що не зважаючи на отримані документи, вже складено акт про не допуск до проведення перевірки, та документи він надасть на реєстрацію 12.05.2025 року тобто після перевірки (згідно відеозйомки відмови від приймання документів, яка приєднана до матерілів справи).
В спірній Постанові, зокрема, зазначено, що керівником/уповноваженою особою ТОВ «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» створено перешкоду у здійсненні посадовими особами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» шляхом ненадання копій документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, у строки, визначені Вимогою про надання документів від 08.05.2025, та в межах строків, передбачених Направленням на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 07.05.2025.
Таким чином, ТОВ «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» не дотримано вимог ч. 1 ст. 259 КЗпП України, згідно з якою: Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи дану адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 259 Кодексу Законів про працю України закріплено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, (далі - Положення № 96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Пункт 7 Положення № 96 передбачає, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон України № 2136), у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України № 2136, позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються, зокрема, за наявності підстав, визначених, у тому числі, абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарськоїдіяльності».
Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877, дія якого відповідно до частини першої статті 2 цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За змістом визначень, наведених у статті 1 Закону № 877:
державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;
заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) - невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 4 Закону № 877, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абзаців першого, п`ятого, шостого, дванадцятого частини першої статті 6 Закону № 877, підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
За змістом положень частин першої - шостої статті 7 Закону № 877, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частинами першою, другою статті 8 Закону № 877 передбачено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;
вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;
надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;
застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема:
повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом;
дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання;
не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров`ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж;
ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом;
не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом;
дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;
не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами.
Відповідно до приписів статті 10 Закону № 877, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема:
бути поінформованим про свої права та обов`язки;
вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;
перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;
не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);
у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю)
бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб;
вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання;
одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю);
надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта;
оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб;
вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі:
перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу;
використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів;
з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.
Згідно з положеннями статті 11 Закону № 877, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:
допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;
одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Частиною першою статті 12 Закону № 877 унормовано, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що Держпраці та утворені в установленому порядку її територіальні органи наділені повноваженнями притягати до відповідальності суб`єктів правопорушень у спосіб накладення штрафів у розмірі та з підстав, визначених у частині другій статті 265 КЗпП України, зокрема у зв`язку з недопущенням до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю або створення перешкод у її проведенні.
Суд встановив, що спірною постановою на позивача накладено штраф за порушення, передбачене абзацом 8 частини 2 статті 265 КЗпП України, а саме, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
Суд відзначає, що за змістом положень статті 1 Закону № 877, створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущенні посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.
Приписами статті 8 Закону № 877 надано право органу державного нагляду (контролю) одержувати від суб`єкта господарювання довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), якому кореспондує обов`язок такого суб`єкта господарювання, передбачений статтею 11 цього ж Закону, надавати такі довідки, документи, матеріали та відомості.
Отже, вимога органу державного нагляду (контролю), звернена до суб`єкта господарювання, надати довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), є законною вимогою, тому її невиконання відповідним суб`єктом господарювання є, у розумінні положень статті 1 Закону № 877, створенням перешкод контролюючому органу під час здійснення ним заходів державного нагляду (контролю) та призводить до відповідальності, яка передбачена абзацом сьомим частини другої статті 265 КЗпП України.
З аналізу викладених норм, вбачається, що створення перешкод суб`єктом господарювання органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), які, зокрема можуть полягати у ненаданні документів для проведення інспекційного відвідування, має наслідком накладення штрафу.
Варто зауважити, що за змістом статті 11 Закону № 877 та ст. 265 КЗпП України відповідальність суб`єкта господарювання настає у випадку створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю, у вигляді ненадання документів зокрема.
Як встановлено судом, на позивача було накладено штраф на підставі акта про неможливість проведення заходу державного контролю, у зв`язку з ненаданням копій документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ПРОСПЕКТ КОМФОРТ 2» надав допуск до перевірки (підтверджено оглядом робочих місць, відібранням пояснень у присутності поліції); керівник позивача не відмовлявся надавати документи, а лише попросив час для їх збору та передачі у зв`язку зі значним обсягом (вимога охоплювала 6 підприємств одночасно) та зберіганням у сховищах (підвальних приміщеннях) через воєнний стан.
Також, як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується відеозаписом, 09.05.2025 року всі запитувані документи в повному обсязі були особисто привезені керівником позивача до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у робочий час, однак заступник начальника відділу з питань праці центрального регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Клімчук Олександр Вікторович відмовлявся від прийняття документів. Через деякий час останній прийняв запитувані документи, вказавши, що не зважаючи на отримані документи, вже складено акт про не допуск до проведення перевірки, та документи він надасть на реєстрацію 12.05.2025 року тобто після перевірки
Таким чином, на переконання суду, дії керівника позивача, які полягали у проханні надати розумний строк для збору значного обсягу документів в умовах воєнного стану, не можуть бути кваліфіковані як «недопущення» або «створення перешкод» у розумінні статті 265 КЗпП України, особливо з огляду на його подальші дії щодо надання документів.
Отже, суд не вбачає ознак створення перешкод Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці для проведення інспекційного відвідування у вигляді ненадання документів.
Тож, суд враховує, що за встановлених обставин у даній справі поведінка позивача не свідчить про його ухилення від надання витребуваних документів або вчинення інших недобросовісних дій, які б могли стати підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої абзацом 8 частини другої статті 265 КЗпП України.
Щодо тверджень позивача про те, що штрафи можуть застосовуватися лише після невиконання припису про усунення порушень, суд зазначає, що такі твердження є безпідставними, оскільки створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю є самостійною підставою для притягнення до відповідальності згідно з абзацом сьомим частини другої статті 265 КЗпП України та умовою її настання є факт створення перешкод, а не невиконання припису, при цьому, за змістом пункту 2 Порядку № 509 підставою для накладення штрафу є, зокрема, акт про неможливість проведення заходу державного контролю, що й відбулося у розглядуваній ситуації.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Також, суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволенні.
За приписами ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбаченістаттею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 26.01.2026.

Суддя О.В. Царікова