Справа № 420/29757/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників. військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку.

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 представником позивача направлена заява про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 з виключенням з військового обліку. Однак станом на 25.08.2025 року відповіді не отримано. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку, у зв`язку із чим звернувся до суду.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Відповідачі у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків не подали.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно Тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402 ВЛК ХОМВК визнано непридатним до військової служби та у відповідності до п.3 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 11.01.2019 року виключено з військового обліку, що підтверджується Тимчасовим посвідченням №4/2571 від 10.05.2019 року, Копією Книги протоколів засідань з питань приписки громадян 2002 року народження до призовної дільниці м. Херсона

09.07.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 представником позивача направлена заява про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року № НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 з виключенням з військового обліку.

Також, 09.07.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 представником позивача направлена заява про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року № НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 з виключенням з військового обліку.

23.07.2025 року надійшла Відповідь №4/9873 від ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якої зазначено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників та військовозобов`язаних та резервістів, Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 . Позивачу запропоновано особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_6 або до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

18.07.2025 року надійшла Відповідь №11875 від ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно якої зазначено, що згідно Постанови КМУ від 16.08.2024 року №932 "Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів" громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було взято на облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 автоматично. Також повідомлено, що запит позивача щодо внесення відомостей про виключення з військового обліку до відповідних реєстрів був скерований до ІНФОРМАЦІЯ_6

01.08.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 представником позивача повторно направлена заява про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 з виключенням з військового обліку.

Відповіді на заяву не надано.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також статтею 65 Основного Закону встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Необхідно врахувати, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який з огляду на продовження, триває і донині.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 року (з наступними змінами) оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Частинами 1, 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону № 2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

За приписами частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

В силу вимог пункту 1.1. глави 1 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Порядок медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентовано главою 3 розділу ІІ Положення № 402.

Пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 передбачено, що після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

"Придатний до військової служби";

"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку"

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі -призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

З положень статті 2 Закону № 1951-VIII випливає, що одним з основних завдань Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (частина 8 статті 5 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Згідно з положеннями частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:

1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Згідно з пунктом 16 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 28 березня 2022 року № 94, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 478 від 16.07.2024, було передбачено, що органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.

Також необхідно врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 55).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За змістом пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що ведення військового обліку, який передбачає персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, покладається, зокрема, на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки .

З метою забезпечення ведення військового обліку громадян України функціонує Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органами ведення якого, є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з вимогами Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін звертається із відповідною заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Як встановлено судом у цій справі, згідно Тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі статті 74а, графи І Наказу МОУ від 2008 року №402 ВЛК ХОМВК визнано непридатним до військової служби та у відповідності до п.3 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 11.01.2019 року виключено з військового обліку, що підтверджується Тимчасовим посвідченням №4/2571 від 10.05.2019 року та копією Книги протоколів засідань з питань приписки громадян 2002 року народження до призовної дільниці м. Херсона.

Суд зазначає, що встановлений факт непридатності до військової служби за приписами пункту 3 частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII є підставою для виключення військовозобов`язаного з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд бере до уваги, Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Враховуючи наведене, аналізуючи спірні правовідносини, суд констатує, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , не забезпечивши внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів достовірних відомостей про військовий облік позивача, в тому числі після надходження запиту позивача, належним чином не обґрунтувавши неможливість актуалізації відповідних відомостей, допустив порушення прав та інтересів позивача.

Отже, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про визнання протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників. військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку.

Суд зауважує, що саме при ІНФОРМАЦІЯ_11 приймався висновок військово-лікарської комісії ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , зберігаються матеріали медичного огляду та виник первинний обов`язок щодо оформлення виключення позивача з військового обліку. Невиконання цього обов`язку призвело до збереження за позивачем статусу військовозобов`язаного та подальшого автоматичного взяття його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №932.

Водночас ІНФОРМАЦІЯ_5 не є органом, що приймав або оформлював рішення військово-лікарської комісії щодо позивача, а тому не наділений повноваженнями щодо самостійної реалізації такого висновку або виключення позивача з військового обліку з підстав непридатності до військової служби. Обов`язок цього органу має похідний характер та полягає у приведенні облікових даних у відповідність після внесення змін уповноваженим органом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним відповідачем у частині реалізації висновку військово-лікарської комісії та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру є ІНФОРМАЦІЯ_4 , тоді як ІНФОРМАЦІЯ_5 є суб`єктом, зобов`язаним виконати наслідки такого внесення.

Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників. військовозобов`язаних та резервістів, про визнання Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статті 74а, графи 1 Наказу МОУ від 2008 року №402, з виключенням з військового обліку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання і тривалість повітряних тривог, знаходження судді на лікарняному текст рішення складено та підписано суддею 27.01.2026 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка