Справа № 300/8306/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. справа № 300/8306/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи -Державного підприємства «Інфоресурс» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі відповідач), за участю третьої - Державного підприємства «Інфоресурс» (далі третя особа), в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо формування ОСОБА_1 довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Ні, порушує»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України сформувати ОСОБА_1 нову довідку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Так, не порушує».

Адміністративний позов обґрунтований тим, що позивач у 2020 році отримав диплом молодшого спеціаліста та наразі навчається у Закладі вищої освіти «Подільський державний університет» та здобуває рівень освіти «бакалавр», що свідчить про послідовність здобуття освіти. Однак у довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО №799120, сформованій від 23.10.2025, зазначено, що у позивача наявне порушення послідовності здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту". На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки обов`язковою характеристикою є завершеність відповідного етапу освіти та отримання відповідного документа про освіту. Позивача 04.11.2022 було зараховано здобувачем 3-го курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти до Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича, однак наказом №661-ст від 20.05.2024 його було відраховано. Вважає, що вищевказані дії відповідача порушують його право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 1 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відтак, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

21.11.2025 на адресу суду від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представниця відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог. Зауважила, що визначення послідовності здобуття освіти здійснюється за таким алгоритмом: якщо в даних здобувача освіти, що містяться в ЄДЕБО, зокрема у Реєстрі документів про освіту, є діючий документ про освіту з рівнем, не нижчим ніж рівень поточного навчання, за яким формується Довідка (за таблицею послідовності рівнів, наведеною в додатку 2 до цього доручення), в полі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"» зазначається - «Ні, порушує»; в іншому випадку здійснюється автоматична перевірка даних усіх записів про здобуття особою освіти, що містяться в ЄДЕБО, - якщо наявна інформація про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується Довідка, у згаданому вище полі зазначається «Ні, порушує», а якщо відсутня - «Так, не порушує». Вказано, що згідно з інформацією, що міститься в ЄДЕБО, ОСОБА_1 з 01.09.2016 по 30.06.2020 навчався у Коломийському політехнічному фаховому коледжі Національного університету «Львівська політехніка» та отримав освітній рівень «молодший спеціаліст». З 11.09.2020 по 30.06.2022 позивач навчався у Педагогічному фаховому коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича для здобуття компетентностей за освітнім рівнем «Фаховий молодший бакалавр», навчання завершено, освітній рівень здобуто. З 31.08.2022 по 09.11.2022 позивач здобував компентентностей за освітнім рівнем «фаховий молодший бакалавр» у Чернівецькому кооперативному фаховому коледжі економіки і права, проте був відрахований за власним бажанням. З 22.10.2022 по 16.05.2024 позивач здобував освітній рівень «бакалавр» в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича, однак був відрахований. Представниця наголошує, що протягом часу понад півтора роки позивач набував сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей за освітнім рівнем „бакалавр. Згодом він 17.10.2025 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Подільського державного університету. Тобто він повторно набуватиме аналогічних компетентностей.

Окремо звернено увагу, що у випадку позивача мало місце повторне здобуття аналогічного рівня освіти у 2022 році після 2020 року, позаяк освітні рівні «фаховий молодший бакалавр» та «молодший спеціаліст» є тотожними. Згідно із пунктом 2 розділу ХV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про вищу освіту» освітня діяльність за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, що провадилася закладами вищої освіти і започаткована до набрання чинності цим Законом, продовжувалася у межах строку навчання за певною освітньо професійною програмою з видачею державного документа про вищу освіту встановленого зразка диплома молодшого спеціаліста. Останній прийом на здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста проводився у 2019 році. Особи, які розпочали навчання за програмою підготовки молодшого спеціаліста до 2019 року включно, у разі успішного завершення навчання отримували документ про вищу освіту диплом молодшого спеціаліста, який, відповідно до вищезгаданого Закону, прирівнюється до диплома молодшого бакалавра. Фаховий молодший бакалавр це освітньо-професійний ступінь, що здобувається на рівні фахової передвищої освіти і присуджується закладом освіти у результаті успішного виконання здобувачем фахової передвищої освіти освітньо-професійної програми.

Представниця відповідача вважає, що позивач здобуває освіту в непослідовному порядку, а в довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства, на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує», що відповідає дійсності. Також вказала, що Міністерство освіти і науки України не порушувало права і законні інтереси позивача, не вносило до ЄДЕБО відомості стосовно позивача та не зобов`язано вчиняти щодо нього дії із внесення в ЄДЕБО інформації. Відповідні дії із внесення відомостей до ЄДЕБО здійснюють суб`єкти освітньої діяльності. Просила відмовити у задоволенні позову.

ДП «Інфоресурс» правом подання пояснень третьої особи не скористалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 01.09.2016 був зарахований до Відокремленого структурного підрозділу «Коломийський політехнічний коледж Національного університету «Львівська політехніка» та 30.06.2020 завершив навчання, внаслідок чого отримав диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю 151 «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології».

11.09.2020 позивач був зарахований на навчання за освітнім ступенем «фаховий молодший бакалавр» до Педагогічного фахового коледжу Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича та 30.06.2022 завершив навчання, внаслідок чого отримав диплом фахового молодшого бакалавра за спеціальністю 017 «Фізична культура і спорт».

31.08.2022 позивач був зарахований на навчання за освітнім ступенем «фаховий молодший бакалавр» до Чернівецького кооперативного фахового коледжу економіки і права, однак 09.11.2022 був відрахований з числа здобувачів освітнього рівня "фаховий молодший бакалавр".

Також, 22.10.2022 позивач був зарахований на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» до Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, однак 16.05.2024 був відрахований з числа здобувачів освітнього рівня "бакалавр".

17.10.2025 позивач був зарахований на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» до Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», в якому навчається на денній формі на час подання позовної заяви.

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти встановлено, що на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти зазначено «Ні, порушує» (а.с.9).

Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (строк дії воєнного стану в Україні продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).

Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).

Додатком 5 до Порядку № 560 затверджений перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Додатком 9 до Порядку № 560 затверджена форма довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

При цьому документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти урегульовані Законом України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон № 2145-VIII), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII передбачено такі рівні освіти: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2145-VIII фахова передвища освіта здобувається на основі повної або базової середньої освіти. Здобуття фахової передвищої освіти на основі базової середньої освіти здійснюється з одночасним здобуттям повної загальної середньої освіти та отриманням відповідного документа про повну загальну середню освіту.

За правилами ч. 2 ст. 17 Закону № 2145-VIII вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

Згідно зі ст. 40 Закону № 2145-VIII після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Пунктом 23 ч. 1 ст. 1 Закону № 2145-VIII визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях визначені Законом України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII (далі - Закон № 1556-VII) норми якого суд застосовує, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 5 Закону № 1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1556-VII атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту.

Статтею 7 Закону № 1556-VII встановлено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.

Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Згідно з Розділом ХV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1556-VII освітня діяльність за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, що провадиться закладами вищої освіти і започаткована до набрання чинності цим Законом, продовжується у межах строку навчання за певною освітньо-професійною програмою з видачею державного документа про вищу освіту встановленого зразка - диплома молодшого спеціаліста. Останній прийом на здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста проводиться у 2019 році; після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.

Аналіз наведених вище норм права дає суду підстави для висновку про те, що фізична особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню, у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми необхідного обсягу та проходження атестації. Основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що, своєю чергою, має підтверджуватися відповідним документом про освіту.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2016 позивач був зарахований на навчання за освітнім ступенем молодший спеціаліст за спеціальністю 151 "Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології" до Відокремленого стуктурного підрозділу Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету Львівська політехніка, та 30.06.2020 позивач завершив навчання, внаслідок чого отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 , за спеціальністю 151 Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології.

Надалі позивач 11.09.2020 був зарахований на навчання за освітнім ступенем "фаховий молодший бакалавр" за спеціальністю 017 "Фізична культура і спорт" до Педагогічного фахового коледжу Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича та 30.06.2022 завершив навчання, внаслідок чого отримав диплом фахового молодшого бакалавра серії НОМЕР_2 за спеціальністю 017 "Фізична культура і спорт".

У 2022 році вступив на навчання до Чернівецького кооперативного фахового коледжу економіки і права, однак 09.11.2022 був відрахований. 22.10.2022 позивач вступив на навчання до Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, проте 16.05.2024 був відрахований.

Суд зауважує, що навчання у вищевказаних навчальних закладах не може свідчити про порушення послідовності здобуття позивачем освіти, оскільки стаття 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачає саме підтверджений у встановленому законом порядку факт попереднього здобуття освіти, а не навчання протягом певного періоду.

У 2025 році позивача зараховано на навчання до Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» за денною формою навчання за спеціальністю «Агроінженерія» для здобуття ступеня вищої освіти - бакалавр.

Варто зауважити, що освітньо-кваліфікаційний рівень "бакалавр" є вищим за попередньо здобутий позивачем освітньо-кваліфікаційного рівень "молодший спеціаліст", а також «фаховий молодший бакалавр». Отже, помилковими та такими, що суперечать чинному законодавству є висновки Міністерства освіти і науки України щодо порушення здобувачем освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», у разі наявності інформації про навчання особи за рівнем, який не нижчий поточного, що унеможливлює реалізацію відповідною категорією здобувачів освіти права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Окрім того, суд зауважує, що позивач на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти навчався на різних спеціальностях, внаслідок чого отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 за спеціальністю 151 Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології та диплом фахового молодшого бакалавра серії Х22 №005414 за спеціальністю 017 "Фізична культура і спорт".

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

З урахуванням вищевказаної норми Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію позивач наділений правом на відстрочку, якщо здобуває рівень освіти вищий за раніше здобутий за денною або дуальною формою здобуття освіти.

Пунктом 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначено, що здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який у 2020-2022 роках здобув початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти, з 2025 року навчається за денною формою за освітнім рівнем бакалавра у Закладі вищої освіти «Подільський державний університет». Раніше він здобував перший (бакалаврський) рівень вищої освіти в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, який не завершив. Тобто позивач не здобув вищий за раніше здобутий рівень освіти.

Ураховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до посилання Міністерства освіти і науки України щодо того, що попереднє навчання позивача за освітнім рівнем початкового рівня вищої освіти, зокрема молодший спеціаліст свідчить про порушення послідовності здобуття ним освіти. Суд вважає, що така позиція відповідача суперечить приписам ст.10 Закону України "Про освіту" та ст. 7 Закону України "Про вищу освіту".

Таким чином, з`ясовані судовим розглядом цієї справи обставини підтверджують, що позивач раніше не отримував документа про вищу освіту за ступенем вищої освіти - бакалавр. Послідовність здобуття позивачем освіти відповідає положенням частини другої статті 10 Закону України «Про освіту», оскільки позивач здобуває перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, який є вищим за раніше здобутий ним освітній рівень.

На такий висновок суду не впливають обставини справи стосовно того, що позивач раніше вже навчався у вищому навчальному закладі за рівнем вищої освіти «бакалавр» й був з нього відрахований, оскільки передбаченого законом документа про вищу освіту ОСОБА_1 не отримував, а отже не вважається таким, що здобув вищу освіту ступеня бакалавр й, відповідно, навчаючись в іншому вищому навчальному закладі за рівнем освіти бакалавр, здобуває освіту того ж рівня, що раніше вже була здобута. Особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію, присуджується відповідний ступень вищої освіти, у тому числі бакалавр, та видається документ про вищу освіту, зокрема, диплом бакалавра. З моменту отримання документа про вищу освіту особа вважається такою, що завершила навчання і фактично здобула вищу освіту за відповідним ступенем.

Вищезазначена правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду в у постановах від 29 жовтня 2025 року у справі № 200/5372/24, від 07 листопада 2025 року у справі № 160/31314/24 та від 14 листопада 2025 року у справі № 160/30918/24 .

Відтак, на переконання суду, процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", проте Міністерство освіти і науки України, всупереч нормам чинного законодавства України, не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до порушення прав позивача.

Щодо посилання відповідача на лист-роз`яснення МОН №1/9758-24 від 03.06.2024, суд наголошує, що такий не є нормативно-правовим актом, має лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлює правових норм. Норма Закону є нормою прямої дії та має вищу юридичну силу, ніж даний лист.

За приписами ч. 5 ст. 74 Закону № 2145-VIII визначено, що держателем Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - Електронної бази) та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази:

- здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;

- відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;

- забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;

- проводить навчання для роботи з Електронною базою;

- здійснює інші заходи, передбачені законом.

Згідно п. 5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, що затверджене наказом МОН України від 08 червня 2018 року №620 ( далі - Положення про ЄДЕБО), власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

Згідно з п. 2 розділу III Положення про ЄДЕБО, інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.

Відповідно до п. 1 розділу IV Положення про ЄДЕБО, розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо- кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.

За приписами пп.78 п.4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630, МОН відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.

Отже, в силу норм чинного законодавства, Міністерство освіти і науки України є відповідальною особою за організаційне забезпечення ЄДЕБО та встановлення вимог апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО, його ведення та функціонування, а також є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО. При цьому, державне підприємство "Інфоресурс" є юридичною особою, що належить до сфери управління МОН, виконуючи лише функції з технічного адміністрування. Тож саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо вжиття заходів стосовно внесення змін до інформації в ЄДЕБО стосовно послідовності здобуття освіти особами.

Суд враховує, що хоча формування довідки з ЄДЕБО й здійснюється автоматично у цій системі, однак порядок вчинення таких дій визначається безпосередньо Міносвіти шляхом забезпечення функціонування ЄДЕБО і встановлення вимог до апаратного та програмного забезпечення вказаної системи. Тобто формування довідки про здобувача освіти є результатом виконання вказаним Міністерством закріплених за ним у законі повноважень. Це ж Міністерство є володільцем усієї інформації, яка міститься в ЄДЕБО, має повний доступ до неї та не позбавлене технічної можливості і повноважень сформувати довідку про здобувача освіти з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 200/5372/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, задля належного та ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо формування ОСОБА_1 довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Ні, порушує» та зобов`язати Міністерство освіти і науки України сформувати позивачу нову довідку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Так, не порушує».

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, до стягнення з Міністерства освіти і науки України, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, понесення яких підтверджується квитанцією від 10.11.2025, яка міститься серед матеріалів справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо формування ОСОБА_1 довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Ні, порушує».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України (, проспект Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135) сформувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) нову довідку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»: «Так, не порушує».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (, проспект Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.