Справа № 300/123/25
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про самовідвід

"28" січня 2026 р. справа № 300/123/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап`юк С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді та матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, заявник, скаржник, ОСОБА_1 ) 08.01.2025 звернувся в суд з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Для розгляду адміністративної справи за даним позовом автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду, відповідно до підпункт 15.4 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України визначено суддю Остап?юка С.В.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 09.05.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних. Перейдено до розгляду адміністративної справи №300/123/25 за правилами загального позовного провадження. Розгляд адміністративної справи №300/123/25 розпочато з початку та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №300/123/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 300/1204/25.

Водночас, на розгляді в Івано-Франківському окружного адміністративному судді знаходиться справа №300/4733/25 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про визнання відсутності компетенції, визнання протиправними підстави повернення скарги, стягнення моральної шкоди в сумі 35 000 Євро та зобов`язання вчинити певні дії.

В даному адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд:

1) визнати рішенням суду відсутність повноважень (компетенції) відповідача з 2022 року, в розумінні статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача по розгляду дисциплінарного провадження №119/2024 відносно адвоката Душенко В.А..

3) визнати протиправним невиконання відповідачем положень статей 33-42 Закону України "Про адвокатуру і діяльність", як спосіб захисту порушеного права зобов`язати відповідача здійснити такі дії:

- прийняти і зареєструвати дисциплінарне провадження №119/2024 відносно адвоката ОСОБА_2 ;

- виконати процедуру дисциплінарного провадження №119/2024 відповідно статей 33-42 Закону України 5070.

Адвокат Душенко Валентина Анатоліївна, визначена ОСОБА_1 , як відповідач, є родичем (двоюрідною сестрою) судді Остап`юка С.В.

У зв?язку з наявністю вказаних обставин суддею Остап?юком С.В. 26.01.2026 на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та на виконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України заявлено самовідвід від участі в розгляді та вирішенні цієї справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, пункт 4 частини 1 якої передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право на справедливий суд встановлено статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року), згідно з положеннями якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до пункту 1 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справедливий, безсторонній та своєчасний розгляд і вирішення судових справ відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства є одним з основних обов`язків судді.

Стаття 10 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22 лютого 2013 року ХІ черговим з`їздом суддів України передбачає, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 передбачають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Застосування принципу об`єктивності судді пунктами 2.1. та 2.5. зазначених Бангалорських принципів поведінки суддів передбачають, що при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. А також те, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22 лютого 2013 року ХІ черговим з`їздом суддів України встановлює, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

З цього приводу необхідно зазначити, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

За внутрішнім переконанням, заявлена позовна вимога в справі №300/4733/25 щодо розгляду дисциплінарного провадження відносно адвоката Душенко Валентини Анатоліївни, яка є родичем (двоюрідною сестрою) головуючого судді в даній адміністративній справі Остап`юка С.В., не перешкоджає безсторонньому розгляду і вирішенню цієї справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства, діючи як суд в цій справі суддя є вільний від будь-яких схильностей та упередженостей.

Однак, зазначена обставина є такою, що у стороннього спостерігача могла б викликати сумніви в об`єктивності судді, а також створює перешкоди у забезпеченні суддею у даній справі достатніх гарантій для усунення сумнівів щодо своєї неупередженості, в разі їх виникнення.

Наявність вказаних обставин, виходячи із вищевказаних норм, що спрямовані на забезпечення суддею дотримання принципів справедливого, безстороннього, об`єктивного та неупередженого вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин є такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді і створюють обґрунтовані підстави для самовідводу судді від участі в розгляді справи, що передбачені пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою та другою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлений порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Приписами частини третьої коментованої статті встановлено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З огляду на те, що за наслідками розгляду матеріалів адміністративного позову ОСОБА_1 , встановлено наявність інших обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Остап`юка С.В. та виключають його участь в розгляді даної адміністративної справи на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню, а суддя Остап`юк С.В. відведенню від розгляду та вирішення цієї адміністративної справи.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 36, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Остап`юка С.В. у справі №300/123/25 - задовольнити.

Відвести суддю Остап`юка С.В. від розгляду адміністративної справи №300/123/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остап`юк С.В.