Справа № 160/32605/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
13 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) період роботи в колгоспі ім. Суворова з 27.07.1987 по 27.07.1989 та періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту (трамвая) згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 12.10.1989 по 15.12.1997, з 20.12.1997 по 28.04.2003 до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільгове призначення пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 06.10.2025 року позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши необхідний пакет документів.
Відмова мотивована тим, що при необхідному пільговому стажі (не менше 10 років) та загальному страховому стажі (не менше 25 років), пільговий стаж позивача було враховано лише в розмірі 06 років 11 місяців 14 днів. Зокрема, до пільгового стажу було зараховано періоди роботи водієм трамвая у КП «Дніпровський електротранспорт» з 12.09.2018 по 31.08.2025.
Разом з тим до загального страхового стажу не було зараховано період роботи з 27.07.1987 по 27.07.1989 у колгоспі імені Суворова, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , через відсутність інформації про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
04.12.2025 року на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 06.10.2025, ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За принципом екстериторіальності, заява від 06.10.2025 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.
За принципом екстериторіальності, заява від 06.10.2025 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Зазначив, що при всебічному розгляді наданих позивачем документів відповідачем-1 встановлено наступне.
Вік позивача на дату звернення - 55 років 12 днів.
За наданими документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав - 34 роки 10 місяців 13 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1987 період роботи з 27.07.1987 по 27.07.1989 у колгоспі імені "Суворова", оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві чим порушено Порядок ведення трудових книжок колгоспників, врегульований Основним положенням про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради міністрів СССР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі Постанова № 310).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
Пунктом 5 Постанови № 310 визначено, що в трудову книжку колгоспника вносяться дані про роботу, зокрема, про трудову участь, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.
Згідно з пунктом 6 Постанови № 310, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціальне уповноваженою правлінням колгоспу особою та печаткою.
Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788 (далі Закон № 1788), до стажу роботи зараховується робота, виконувана, зокрема, на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Для зарахування спірного періоду роботи позивачу необхідно було надати документи визначені п.3 Порядку №637 (довідку про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві та довідку про реорганізацію).
Проте, своїм правом позивач не скористалась, підтверджуючи документи до органів Пенсійного фонду України не надано.
Органами Пенсійного фонду розраховано пільговий стаж позивача на підставі виданої Комунальним підприємством "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради ДЕПО №3 довідки №233 від 06.10.2025.
До пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано (з урахуванням періоди відпусток без збереження заробітної плати) наступні періоди роботи:
- з 12.09.2018 по 01.11.2022 - водій трамвая;
- з 05.11.2022 по 15.07.2025 - водій трамвая;
- з 19.07.2025 по 31.08.2025 - водій трамвая.
Таким чином, пільговий стаж позивачки склав - 06 років 11 місяців 14 днів.
Стосовно зарахування періодів роботи з 12.10.1989 по 15.12.1997, та з 20.12.1997 по 28.04.2003 до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільгове призначення пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058.
Так, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу робити для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу робити приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5). Довідка повинна видаватися згідно первинних документів, в яких відзначені певні умови.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Звертає увагу, що позивачем до заяви від 06.10.2025 додано пільгову довідку №233 від 06.10.2025, видану Комунальним підприємством "Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради ДЕПО №3, якою підтверджується право позивача на пенсію за професією, посадою, водій трамвая, а саме у довідці міститься наступна інформація: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, зазначено, що до заяви від 06.10.2025, ОСОБА_1 інших довідок які б підтверджували пільговий стаж роботи додано не було.
Таким чином, органами Пенсійного фонду розраховано пільговий стаж позивача за наявною в матеріалах електронної пенсійної справи пільговою довідкою № 233 від 06.10.2025, виданою КП "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради ДЕПО №3.
Крім того, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач працювала в Дніпровському трамвайно-тролейбусному управлінні, а саме:
- 12.10.1989 по 25.10.1989 - маневровим кондуктором;
- 26.10.1989 по 02.04.1990 - переведена учнем водієм трамвая;
- 03.04.1990 по 08.07.1996 - водієм трамвая:
- 09.07.1996 по 15.12.1997 - водієм маневровим 2 класу, звільнена.
- 20.12.1997 по 20.06.2000 - водієм маневрових робіт 2 класу;
- з 21.06.2000 по 07.03.2003 - водієм маневрових робіт 2 класу;
- 08.03.2003 по 28.04.2003 - водієм трамвая.
Звертає увагу, що водії маневрових транспортних засобів не мають права на пільгову пенсію на тих же умовах, що й водії міського пасажирського транспорту. Пільгова пенсія відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058 призначається виключно - водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.
В той же час, зазначає, що у разі підтвердження пільговими довідками періодів роботи водієм трамвая, органами Пенсійного фонду буде можливим зарахувати до спеціального стажу позивача лише періоди роботи з 03.04.1990 по 08.07.1996 та з 08.03.2003 по 28.04.2003 (водій трамвая).
Пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону №1058 чітко визначено: право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах для жінок після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
Оскільки у позивача на дату звернення (06.10.2025,) відсутній спеціальний стаж - не менше 10 років на зазначеній роботі (наявний спеціальний стаж 06 років 11 місяців 14 днів), відповідачем-1, правомірно та обґрунтовані відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідні до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058.
08.12.2025 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.10.2025 року позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як водієві трамвая, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з матеріалами справи, підставою для відмови стало те, що за необхідного пільгового стажу не менше 10 років, пільговий стаж позивача було обчислено в розмірі 06 років 11 місяців 14 днів. До цього періоду органом Пенсійного фонду зараховано роботу на посаді водія трамвая у КП «Дніпровський електротранспорт» за період з 12.09.2018 по 31.08.2025.
Крім того, судом встановлено, що до страхового стажу позивача не було включено період роботи в колгоспі імені Суворова з 27.07.1987 по 27.07.1989, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , у зв`язку з відсутністю відомостей про виконання встановленого мінімуму трудової участі.
У подальшому, на адвокатський запит щодо деталізації підстав відмови, листом від 06.11.2025 № 0400-010307-8/210404 відповідач-2 підтвердив позицію, викладену в оскаржуваному рішенні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані, Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Згідно з статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 49 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них причин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Щодо зарахування періодів роботи водієм міського пасажирського транспорту (трамваю) згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільгове призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Пункт «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 зазначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1, п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону № 1788-ХІІ, пунктами 1, 2 Порядку № 637 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Так, згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 від 27.07.1987:
- Запис № 3 від 12.10.1989: прийнята в трамвайне депо № 1 маневровим кондуктором (наказ № 0896 від 12.10.1989);
- Запис № 4 від 25.10.1989: переведена на курси учнем водія трамвая (наказ № 94-к від 25.10.1989);
- Запис № 5 від 02.04.1990: переведена водієм трамвая 3 класу (наказ № 30-к від 02.04.1990);
- Запис № 6: містить відомості щодо перейменування підприємства;
- Запис № 7 від 02.07.1996: присвоєно 2 клас водія трамвая (наказ № 187 від 02.07.1996);
- Запис № 8 від 09.07.1996: переведена водієм маневровим 2 класу (наказ № 0505 від 19.07.1996);
- Запис № 10 від 20.12.1997: прийнята за переведенням водієм маневрових робіт 2 класу до підприємства «Дніпроміськелектротранс», трамвайне депо № 3 (наказ № 782-к від 18.12.1997);
- Запис № 11 від 20.06.2000: переведена водієм трамвая 2 класу з перевезення пасажирів (наказ № 26 від 23.06.2000);
- Запис № 12 від 16.03.2001: переведена маневровим водієм 2 класу (наказ № 10-к від 21.03.2001);
- Запис № 13 від 07.03.2003: згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик професій, присвоєно 4 розряд водія трамвая (наказ № 227 від 28.03.2003);
- Запис №14 від 28.04.2003 - звільнена відповідно до ст.38 КЗпП по догляду за дитиною до 14 років (наказ №239-к від 29.04.2003);
- Запис №25 від 12.09.2018 - прийнято водієм трамвая 2 класу Депо №3 КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (наказ №629-к від 11.09.2018).
Станом на момент звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, позивач продовжує працювати на посаді водія трамваю 2 класу.
Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.
Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, можна зробити висновок, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-ХІІ, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Судом встановлено, що відповідачем-1 не враховано в повному обсязі період роботи позивача водієм трамвая.
Пільговий стаж зараховано лише відповідно до довідки №233 від 06.10.2025, виданої Депо № 3 КП «Дніпровський електротранспорт», яка в свою чергу підтверджує період роботи позивача водієм трамваю лише з 12.09.2018.
Слід зазначити, що трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, як то періоди роботи, професія та посада із зазначенням класу та розряду, посилання на Довідник кваліфікаційних характеристик професій, та присвоєння відповідних розрядів (класів) водія трамваю, місце роботи та печатки підприємств, посилання на первинні документи.
Відомості щодо розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи в цьому випадку не застосовується, оскільки посада «водій міського пасажирського транспорту» визначається згідно класифікатору професій «Підклас КП 8323 Водії тролейбусів, трамваїв та робітники з обслуговування тролейбусів та трамваїв, та не входить до Списків №1 №2 виробництв, робіт, професій.
Враховуючи вищевикладене, періоди роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту (трамвая) згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 12.10.1989 по 15.12.1997, з 20.12.1997 по 28.04.2003 підлягають зарахуванню до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільгове призначення пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 27.07.1987 по 27.07.1989 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1987 у колгоспі імені «Суворова», суд зазначає наступне.
Згідно рішення про відмову у призначенні пенсії, до страхового стажу позивача не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1987 за записами №1,2 період роботи з 27.07.1987 по 27.07.1989 у колгоспі імені «Суворова», оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (рекомендовано надати уточнюючу довідку).
За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж робота встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а період навчання підтверджується виданими навчальним закладом дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Згідно з п. 23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Так, позивачем, на підтвердження трудового стажу зокрема надано трудову книжку серії НОМЕР_2 .
Запис №1-2 містить відомості про прийняття та звільнення.
Так, відповідно до запису №1 від 27.07.1989 - прийнята в члени колгоспу ім. Суворова (протокол №7 від 27.07.1987), запис №2 від 27.07.1989 - звільнена з членів колгоспу ім. Суворова в зв`язку зі зміною місця проживання (протокол №7 від 27.07.1989).
Записи зроблені без виправлень, мають печатку підприємства та підпис відповідальної особи.
Відповідач-1 у своєму рішенні відмові про призначення пенсії посилається на формальні неточності у заповненні документів та відсутність довідки про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.
Суд зазначає, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_2 містить всі необхідні відомості.
Так, розділ трудової книжки позивача «Трудова участь в громадському господарстві» - містить відомості щодо встановленого та виконаного трудового мінімуму, так у 1987 році встановлено 98 - відпрацьовано 98, в 1988 році встановлено 221 - відпрацьовано 264, в 1989 році встановлено 155 - відпрацьовано 155. Зазначені записи внесені на підставі особових рахунків, завірені підписами посадових осіб та скріплені печаткою підприємства.
Враховуючи викладене, є всі підстави для зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 27.07.1987 по 27.07.1989 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1987 у колгоспі імені «Суворова».
Щодо позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 06.10.2025 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.
Відтак, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене та задоволення адміністративного позову в основній частині вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн., підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи в колгоспі ім. Суворова з 27.07.1987 по 27.07.1989 та періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту (трамвая) згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 12.10.1989 по 15.12.1997, з 20.12.1997 по 28.04.2003 до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільгове призначення пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник