Справа № 160/15580/25
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/15580/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлтаб» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року

у адміністративній справі № 160/15580/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлтаб» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлтаб» стосовно визнати протиправним та скасувати винесеного ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення Форми «ПС» за № від 05 лютого 2025 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЙЛТАБ» застосовано штраф в сумі 2040,00 грн. за ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неврахування судом фактичних обставин зі спірного у цій справі питання, та залишення поза увагою відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження законності призначення і проведення перевірки за результатами якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, що вважає є підставою для скасування рішення суду та ухвалення іншого рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

При обґрунтуванні вимог апеляційної скарги позивач вказує на помилковість висновків суду про дотримання контролюючим органом у спірному випадку приписів статті 81 ПК України щодо форми та змісту наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» від 05.12.2024 за № 6354-П, і про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення у зв`язку з процедурними порушеннями при призначенні та проведенні фактичної перевірки, без урахування того, що вказані обставини не є предметом спору в рамках даної справи. Разом з тим, позивач наголошу, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволені вимог позивача разом з тим не врахував, що відповідачем так і не було надано до суду доказів на підтвердження об`єктивного існування підстав визначених у пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а матеріали справи не містять жодних доказів отримання контролюючим органом інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних, а разом з позовом суду було надано копії адвокатського запиту та відповіді на нього зі змісту яких прямо видно, що відповідач не мав жодних правових підстав для призначення перевірки з посиланням на пп. 80.2.2. п. 80.2. ст. 80 ПК України. Отже, на переконання позивача, суд першої інстанції не приділив належної уваги вказаним обставинам та залишив поза уваги відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження законності призначення та проведення перевірки за результатами якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів позивача та на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та відзиву відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача і для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного

Предметом оскарження у цій справі є винесене Головним управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки від 13.12.2024 за №3998/04/36/07/08/РРО/45286029 податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 05.02.2025 до позивача ТОВ «Сейлтаб» за порушення п.85.2 ст. 85 ПК України на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 та абз.3,4 п.121.1 ст.121 Податкового кодексу було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 2040,00 грн.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що стосовно ТОВ «Сейлтаб» () зареєстрованого як юридична особа 31.01.2024 і здійснюючого господарську діяльність за основним видом діяльності 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.12.2024 за № 6354-П та відповідно до ст.191, ст.20, пп.69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ і пп.75.1.3, п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України була призначена до проведення фактична перевірка за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ (нова назва м. Самар), пл. Перемоги, буд.3 з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності, що перевіряється з 01.12.2021 р. по дату завершення фактичної перевірки з урахуванням вимог ст.102 Податкового кодексу України, яку вирішено було розпочати з 06.12.2024, тривалістю не більше 10 діб.

На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.12.2024 за № 6354-П та направлень на перевірку від 05.12.2024 року №11367 та №11366, посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області 06.12.2024 о 12 год. 45 хв. розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» () за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ (нова назва м. Самар), пл. Перемоги, буд.3, і з направлень на перевірку від 25.12.2024р. №12208 та №122 від 05.12.2024 року №11367 та №1136609, копії яких містяться в матеріалах справи слідує, що ці направлення на проведення фактичної перевірки пред`явлені ОСОБА_1 (продавець) разом із врученням останній копії наказу від 05.12.2024 за № 6354-П про проведення фактичної перевірки 06.12.2024 о 12 год. 45 хв., що підтверджується її підписом у цих направленнях.

В ході проведення перевірки, а саме 06.12.2024 о 12 год. 50 хв., посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу ТОВ «Сейлтаб» було пред`явлено вимогу про надання документів, які необхідно було надати 09.12.2024 року до ГУ ДПС у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна 24, каб.116, і за результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт фактичної перевірки, який зареєстрований в органі ДПС від 13.12.2024 за №3998/04/36/07/08/РРО/45286029, згідно з яким проведеною фактичною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Сейлтаб»: п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями); та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а Актом від 12.12.2024 року №001111/1 було засвідчено факт відмови від підписання акту фактичної перевірки проведеної з 06.12.2024 по 12.12.2024, за змістом якого посадові особи платника податків, його законні представники, особа, яка здійснює розрахункові операції відмовилась від підписання та отримання другого примірника акту фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб», яке здійснює діяльність в кіоску за адресою: м.Самар, пл.Перемоги.

Встановленим у цій справі також є той факт, що за результатом розгляду Державною податковою службою України скарги ТОВ «Сейлтаб» від 26.02.2025 року на прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2025, рішенням від 28.04.2025 року №11939/6/99-00-06-03-02-06 було залишено без змін вищевказане податкове повідомлення-рішення, а скарга без задоволення, що в свою чергу і стало підставою для подання позивачем до суду позову у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд першої інстанції правильно виходив з положень: частини 2 статті 19 Конституції України; пункту 1.1 статті 1, пункту 19-1.1 статті 19-1, підпунктів 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 61, підпункту 75.1.3 пунктом 75.1 статті 75, пункту 80.2. статті 80, статті 81, Податкового кодексу України, на підставі аналізу яких суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що фактична перевірка ТОВ «Сейлтаб» () проведена посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до рішення керівника контролюючого органу, а саме - наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» ()» від 05.12.2024 за № 6354-П, а доводи позивача про відсутність правових підстав для провення фактичної перевірки оскільки у наказі посилань на будь-які повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інших підстав, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки позивача, з урахуванням висловленого у постанові Верховного Суду від 20.12.2024 по справі № 560/2963/23 правового висновку, судом правильного визнано необґрунтованими.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, який є підставою для проведення фактичної перевірки, визначає наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Окрім цього, в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем також покладено пункт 69.27 підрозділу Х «Інші перехідні положення» ПК України, яким зокрема визначено, що фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідачем в наказі «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» ()» від 05.12.2024 за № 6354-П жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої безпосередньо інформації стало приводом для її проведення, в наказі відсутні належні посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки. У наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства та на підставі яких відомостей або документів (дата, номер) були встановлені можливі факти сумнівності у діяльності позивача.

У справі №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловив таку правову позицію: «…єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює».

Відповідно, як правильно зазначив суд першої інстанції саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

При цьому, виходячи з аналізу підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, яка дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, та покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України.

Виходячи з встановленого судом факту того, що правовими підставами для проведення перевірки позивача були пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, що повністю узгоджується із формулюванням мети перевірки, а зазначена в наказі підстава «здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цій та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками», з урахування висловленої Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2024 року по справі № 160/2202/24 правової позиції суд першої інстанції обґрунтовано виснував у цій справі про те, що контролюючим органом було повністю дотримано приписи статті 81 ПК України щодо форми та змісту наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» ()» від 05.12.2024 за № 6354-П, а відповідно і відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення у зв`язку з процедурними порушеннями при призначенні та проведенні фактичної перевірки.

Обговорюючи висновки суду першої інстанції в частині, яка стосується встановленого контролюючим органом в ході фактичної перевірки порушення позивачем норм п.85.2 ст.85 ПК України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на підставі аналізу вказаної норми та положень пункту 85.4 і пункту 85.6. статті 85 ПК України правильно наголосив на тому, що запитувати необхідні для здійснення перевірки документи є правом контролюючого органу, натомість надавати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, є обов`язком суб`єкта господарювання, який виникає після початку перевірки та не залежить від наявності вимоги про надання/витребування таких документів контролюючим органом.

Так, як було вище зазначено, в ході проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб» ()» від 05.12.2024 за № 6354-П, посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу ТОВ «Сейлтаб» було пред`явлено вимогу про надання документів, які було запропоновано надати до перевірки за перевіряємий період з 01.12.2021 по дату закінчення перевірки, а саме: касові книги, первинні касові документи; книги обліку розрахункових операцій (за наявності), фіскальні звітні чеки, контрольні стрічки з РРО/ПРРО; первинні касові документи, прибуткові та видаткові касові ордери, Журнали ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку №301 «Каса»; документи на РРО (реєстраційне посвідчення, остання довідка про опломбовування РРО); договір на сервісне обслуговування РРО; документи, щодо позодження товару, обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, первинні документи на прибуття товарно-матеріальних цінностей; розрахункові книжки; виписки банків, виписки банків по терміналу; ліцензії (діючи та попередні за 3 роки);договір оренди приміщення, або на право власності; договори про трудові відносини з найманими працівниками або накази про прийняття працівників на роботу, і вказані документи позивачу необхідно було надати 09.12.2024 року за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна 24, каб. 116, при цьому у графі «письмову вимогу отримала» значиться інформація продавець ОСОБА_1 06.12.2024 р. 12 год. 50 хв., проте підпис вказаної особи відсутній.

При цьому, позивач ні до податкового органу ні до суду не надав обґрунтованих та переконливих пояснень щодо не пов`язаності цих документів з предметом перевірки, а також неможливості подання витребуваних документів, і в акті перевірки зафіксовано не надання платником податків на запит податкового органу запитуваних документів, а пояснення позивача суду про те, що після допуску посадових осіб відповідача їм було надано як безперешкодний доступ до запитуваних документів так і виготовлено їх копії, не підтверджуються будь-якими доказами, наявними в матеріалах справи.

Оскільки обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів, а ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності, що узгоджується з висловленою Верховним Судом позицією у постановах від 05 травня 2020 року (справа №826/678/16), від 16 квітня 2020 року (справа №826/7760/15), а також у постановах від 06 серпня 2019 року (справа №160/8441/18), від 29 травня 2020 року (справа №826/27811/15), від 13 листопада 2020 року (справа №813/6362/13-a), від 28 жовтня 2021 року (справа №802/880/18-а), від 06 вересня 2022 року (справа №640/772/21), від 14 грудня 2022 року (справа № 640/637/19), від 07 лютого 2023 року (справа №640/9880/19), суд першої інстанції правильно підкреслюючи, що не кожне порушення, допущене суб`єктом владних повноважень, вважається таким, що безумовно впливає на правильність та обґрунтованість висновків такого суб`єкта, що раніше вже висловлювалося у постановах Верховного Суду від 24.04.2023 року у справі 560/2210/19, 16.03.2023 року у справі №400/4409/21, від 21.02.2023 року у справі №369/7737/16-а, від 10.07.2019 року у справі №804/639/18, від 27.09.2022 року у справі №320/1510/20, від 16.12.2021 року у справі № 640/11468/20 на переконання колегії суддів, суд виснував про правомірність та обґрунтованість висновку контролюючого органу у спірному випадку про те, що не складання відповідачем акту відмови посадових осіб платника податків, його законних представників, особи, яка здійснює розрахункові операції у наданні копій затребуваних документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу формальним порушенням процедури, не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення, оскільки таке процедурне порушення не призвело б до наявності іншого рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття, а відповідно і висновки відповідача про порушення ТОВ «Сейлтаб» вимог п.85.2 ст.85 ПК Україна, за яке передбачена відповідальність п.121.1 ст.121 ПК України є правомірним.

Перевіривши висновки суду першої інстанції в частині застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абзацу другого пункту 121.1 статті 121 ПК України, колегія суддів визнає, що з огляду на встановлені обставини справи та зазначені вище по тексту норми права, суд першої інстанції дійшов цілком законного висновку, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини протиправності спірного податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 05 лютого 2025 року, а тому підстави для його скасування відсутні.

Підсумовуючи викладене у сукупності та те, що доводами апеляційної скарги позивача не спростовуються висновки суду першої інстанції у цій справі, які є цілком законним та обґрунтованими, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлтаб» - залишити без задоволення

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун