Справа № 724/3991/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 724/3991/25

Головуючий у 1-й інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

20 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника відповідача - Гроссу Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії -,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову представник позивача Новіков О. П. посилавться на те, що 06 вересня 2025 року близько 07:30 ранку в селі Ворничани Дністровського району Чернівецької області, на перехресті вулиць Л.Українки та 40-річчя Перемоги, тобто у громадському місці, громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили щодо позивачки - ОСОБА_1 дрібне хуліганство, яке виразилось у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та образливими виразами, що принижували честь та гідність ОСОБА_1 .

Вважаючи, що такі дії містять явні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, того ж дня, 06.09.2025 року, ОСОБА_1 звернулася до Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, яка була належним чином зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень (ЖЄО) за №9318, та в якій просила притягнути ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Представник позивача адвокат Новіков О. П. зазначав, що на його адресу надійшла відповідь Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, в якій було зазначено, що за результатами перевірки в діях ОСОБА_3 «відсутній склад адміністративного правопорушення», у зв`язку з чим «протокол не складався», а «матеріали справи списано відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» (а.с.27).

Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, Позивач, вважаючи її протиправною та такою, що грубо порушує норми КУпАП та її право на захист і доступ до правосуддя, звернулася з даним позовом, через представника, де просила: визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Чернівецькій області, яка полягає у не складанні уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, відносно громадянки Попович Орисі Олександрівни за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2025 року; зобов`язати ГУНП в Чернівецькій області вчинити дії, передбачені статтями 254-256 КУпАП, а саме: скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 173 КУпАП відносно ОСОБА_3 за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_1 від 06.09.2025 та направити його на розгляд до Хотинського районного суду Чернівецької області. Стягнути з ГУНП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької орбласті від 15 грудня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділення поліції № 2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням у справі Позивачем до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати зазначене с удове рішення, прийняти нове - про задоволення позову.

На обгрунтування заявленого зазначає, що заява ОСОБА_1 від 06.09.2025 року, за своєю правовою природою, є повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП (дрібне хуліганство), у відповідь на яку, відповідач не надав жодного матеріального доказу щодо реального проведення адміністративного розслідування. Представник позивача вказує, що у даному випадку ОСОБА_1 має статус потерпілої особи, якій заподіяно моральну шкоду, тому не складання протоколу щодо хулігана прямо порушує право потерпілої на сатисфакцію та на відшкодування моральної шкоди, оскільки без фіксації правопорушення державою довести факт порушення прав у цивільному процесі буде вкрай складно. Таким чином, бездіяльність поліції заблокувала ОСОБА_1 доступ до правосуддя, позбавила її статусу потерпілої та унеможливила захист її честі та гідності легальними методами.

Від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що вимоги скарги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не спрямовані на захист будь-яких прав, свобод та інтересів позивача. Вказує, що оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення здійснюється поліцією на виконання покладених на неї функцій та завдань, а дії зі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншої особи не породжують правових наслідків для позивача. Також зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності ГУНП щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення та зобов`язання скласти такий протокол з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншої особи, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків. Відтак, не складення протоколу відносно іншої особи, не порушує права позивача, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє її права і обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Також зазначає, що посадові особи ГУНП провели належну перевірку відомостей за зверненням позивача, опитали осіб, причетних до події, оцінили докази, надані стороною позивача, зокрема відеозаписи та було встановлено, що в діях гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП. При цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів про те, що в діях вищевказаних громадян дійсно вбачається склад адміністративного правопорушення, що, в свою чергу, б утворювало підстави для посадових осіб органу поліції скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Тобто, доводи сторони позивача грунтуються виключно на власному суб`єктивному сприйнятті конкретної ситуації та на припущеннях. Також зауважив, у даній справі позивач не заперечує наявність особистих неприязних стосунків із гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Новікова О. П. надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести у його із позивачем відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримують.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Гроссу Д. М. в судовому засіданні, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржене рішення залишити - без змін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділення поліції № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, тоді як про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 6, 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 2, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлений причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно-процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративне розслідування проводиться з метою виявлення додаткових обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто обставин, які не встановлюються в протоколі і не встановлюються у повному обсязі при попередній перевірці.

При цьому, ч.1 ст.246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються судами, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративно, правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, дані, що містяться в протоколі, відповідно до ст.251 КУпАП є доказами, які підлягають оцінці судом в порядку ст.252 цього ж кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 06.09.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, в якій просила прийняти та зареєструвати її заяву, провести перевірку за викладеними у заяві фактами, притягнути громадянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Також зазначала, що доказом подій є відеозапис, який вона готова надати для долучення до матеріалів справи.

06.09.2025 року вищевказану заяву ОСОБА_1 зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області за номером 9318, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №9318 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Згідно листа начальника Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області № від 16.09.2025 року, адвоката Новікова О. П. повідомлено, що працівниками поліції оглянуто наданий ним відеозапис та встановлено видиму присутність на ньому осіб жіночої статі громадянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що перебували в місці, яке передбачає вільний доступ і спільне використання необмеженою кількістю людей, а саме: АДРЕСА_1 та під час спілкування із невизначеною третьою особою громадянка ОСОБА_3 висловилась у формі нецензурної лайки, що може бути обставиною, яка вказує на вчинення громадянкою ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (Дрібне хуліганство) та в разі встановлення всіх необхідних обставин, щодо останньої буде прийняте рішення згідно чинного законодавства України. Також у листі зазначено, що на вказаному відеозаписі не було зафіксовано жодних протиправних дій з боку громадянки ОСОБА_4 чи висловлювань нецензурною лайкою, окрім публічної суперечки у формі полеміки чи дискусії.

Відповідно до листа начальника Відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області № від 18.10.2025 року, зазначено, що за результатами розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 , зареєстрованої до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» від 06.09.2025 року за №9318, щодо дій громадянки ОСОБА_3 , уповноваженими особами ВП №2 проведено всебічну перевірку обставин, викладених у зверненні. У ході перевірки проведено опитування сторін, отримано відповідні пояснення, а також зібрано іншу необхідну інформацію для прийняття рішення. За результатами розгляду справи встановлено, що в діях громадянки ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (Дрібне хуліганство), у зв`язку із чим протокол про адміністративне правопорушення не складався та матеріали перевірки списано до справи відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», оскільки підстав для подальшого провадження не вбачається.

Надаючи оцінку правовідносинам сторін суд першої інстанції констатував, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не складення протоколу відносно громадянки ОСОБА_3 , дії якої містять явні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, як вважає позивач, відповідач своєю бездіяльністю щодо не складення протоколу за ст.173 КУпАП суттєво порушив права позивача, заблокував доступ до правосуддя, позбавив її статусу потерпілої, що порушує право на відшкодування моральної шкоди та унеможливив захист її честі та гідності.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що стороною позивача не надані докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 дій, які б давали обґрунтовані підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , що, в свою чергу, позбавляє суд можливості зобов`язати відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, як оскарження дій працівників поліції щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення та зобов`язання відповідача скласти такий протокол з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім цього, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

За таких обставинах, суд вважав, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси у сфері публічно-правових відносин, та як впливає на них факт не складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції базується на хибному тлумаченні норм матеріального права, що регулюють діяльність Національної поліції та порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що Відповідач застосував до спірних правовідносин нормативний акт, який не підлягав застосуванню - Закон України "Про звернення громадян", та не застосував закон, який підлягав застосуванню - Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 12 Закону України "Про звернення громадян" містить імперативну норму, яка визначає межі дії цього Закону, а саме, що "Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", а також Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Заява Позивача від 06.09.2025 за своєю правовою природою є повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення. За змістом заява містить необхідні складові адміністративного правопорушення: об`єкт (громадський порядок/спокій), об`єктивна сторона (нецензурна лайка, чіпляння у громадському місці), суб`єкт (особа порушника) та суб`єктивна сторона (прямий/непрямий умисел).

Отримавши таку заяву, поліція зобов`язана діяти в межах спеціального закону - Кодекс України про адміністративні правопорушення, а не розглядати заяву про вчинення хуліганства в порядку Закону "Про звернення громадян" з подальшим "списанням матеріалів до справи".

Так, розгляд заяви про дрібне хуліганство є адміністративною справою, яка зазвичай вимагає складання протоколу за КУпАП працівником поліції, а не списується за Законом "Про звернення громадян", оскільки це повідомлення про правопорушення, а не просто звернення чи скарга.

Стаття 254 КУпАП встановлює: «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою...». Вжиття законодавцем дієслова недоконаного виду «складається» (а не «може складатися») вказує на імперативність норми. Уповноважена особа, виявивши ознаки правопорушення зобов`язана зафіксувати цей факт протоколом з направленням матеріалів до суду.

Оскільки працівник поліції на стадії складання протоколу не здійснює правосуддя, а лише фіксує подію та збирає докази, то, оцінка наявності чи відсутності складу правопорушення (суб`єктивної сторони, вини) у справах про дрібне хуліганство (ст.173 КУпАП) належить до виключної компетенції суду (ст.221 КУпАП).

Таким чином, нескладання Відповідачем протоколу через «відсутність складу правопорушення», по суті є привласненням судової функції, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дії поліції щодо третьої особи не стосуються прав Позивача.

Оскільки ОСОБА_1 є особою, якій, відповідно до її заяви, заподіяна певна шкода правопорушенням, то відповідно до статті 269 КУпАП, вона є потерпілою за умови прийняття працівником поліції рішення, передбаченого КУпАП. Статус потерпілого надає особі комплекс процесуальних прав: знайомитися з матеріалами, заявляти клопотання, оскаржувати постанову. Колегія суддів погоджується, що у даному випадку, внаслідок застосування процедури Закону «Про звернення громадян», Позивач, як заявник, позбавлена такого процесуального статусу (потерпілої).

Таким чином, неналежною фіксацією можливого факту правопорушення компетентним органом (поліцією) та як наслідок не встановлення вини судом, порушується право позивача на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Тому, оскарження бездіяльності є єдиним можливим способом захисту права потерпілого на ініціювання процедури притягнення винного до відповідальності.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо списання матеріалів за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2025, щодо адміністративного правопорушення (ст.173 КУпАП) відповідно до ЗУ "Про звернення громадян".

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області прийняти відповідне рішення за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2025 (ЖЄО №9318) в порядку визначеному нормами КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із цим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови - про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.139 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., а за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 908,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії -скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо списання матеріалів за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2025, щодо адміністративного правопорушення (ст.173 КУпАП) відповідно до ЗУ "Про звернення громадян".

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області прийняти відповідне рішення за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2025 (ЖЄО №9318) в порядку визначеному нормами КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 1514,00 грн., як загальну суму витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 26.01.2026.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.