Справа № 141/1061/25
Суддя: Слісарчук О. М.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/1061/25
Провадження № 2-а/141/1/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Слісарчука О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу № 141/1061/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

30.12.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до постанови серії ЕНА № 3952061 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 було визнано винуватим за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в сумі 3400,00 грн.

ОСОБА_1 вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки подія, зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення, не мала місця та працівники поліції в законний спосіб його не зупиняли й, відповідно, не просили надати посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 141/1061/25, призначено справу до розгляду на 15.01.2026 та витребувано у Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у тому числі відеозапис події з нагрудної бодікамери працівника поліції, яка мала місце 28.01.2025, та за наслідками розгляду якої старшим сержантом поліції ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Пендальчуком О.В. було винесено постанову серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1

07.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Орленка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління Національної поліції у Вінницькій області заперечує у повному обсязі проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Також 07.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Орленка В.В. надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2026, у якій вказано, що ухвала Оратівського районного суду Вінницької області від 05.01.2026 надійшла до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області поза межами строку зберігання відеозаписів, інші матеріали (докази) у ГУНП у Вінницькій області також відсутні.

Окрім того, 07.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Орленка В.В. надійшла заява про залишення позову без розгляду, оскільки позивачеві копію оскаржуваної постанови було вручено відразу після розгляду справи, а саме 28.01.2025, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові, при цьому, згідно інформації із наявних баз даних, штраф, накладений на підставі оскаржуваної постанови, було сплачено 30.01.2025. Отже, позивачу було відомо про винесення оскаржуваної постанови 28.01.2025.

Судове засідання, призначене на 15.01.2026, не відбулось та було відкладено на 27.01.2026, у зв`язку із задоволенням заяви представника позивача адвоката Панасюк Н.А. про відкладення розгляду справи.

27.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Панасюк Н.А. надійшла заява, у якій вказано, що позивач ОСОБА_1 фізично не міг знаходитись 28.01.2025 в с. Чернявка, оскільки навчається на денній формі у Відокремленому структурному підрозділі «Боярський фаховий коледж Національного університету біоресурсів та природокористування України», який розташований в м. Боярка. Окрім того, із постанови про накладення адміністративного стягнення неможливо зрозуміти, чи ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, чи не мав посвідчення водія відповідної категорії. Більше того, матеріали справи не містять відповідних письмових доказів того, що ОСОБА_1 не має права керувати транспортним засобом.

На підставі викладеного адвокат Панасюк Н.А. просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 126 КУпАП, та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1061/25, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступних висновків.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме, те що 28.01.2025 об 11:38:21 в с. Чернявка по вул. Стельмаха водій керував транспортним засобом, не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, також не зареєстрованим у встановленому порядку ПДР 30.1 ст. 121 ч. 6, та не мав полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів ПДР 2.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП, у зв`язку з чим відносно нього було складено постанову серії ЕНА № 3952061 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху - частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Положенням ст. 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами третьою і п`ятою статті 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3952061 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 28.01.2025 об 11:38:21 в с. Чернявка по вул. Стельмаха водій керував транспортним засобом, не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, також не зареєстрованим у встановленому порядку ПДР 30.1 ст. 121 ч. 6, та не мав полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів ПДР 2.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

Також у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3952061 вказано, що подія мала місце 28.01.2025 (вівторок), при цьому, відповідно до довідки № 10 від 27.08.2026, виданої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є здобувачем освіти за умов договору № 340/ОПП/24 від 21.08.2024 на денній формі навчання закладу фахової перед вищої освіти Відокремленого структурного підрозділу «Боярський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» та навчається на ІІ курсі за спеціальністю 201 «Агрономія».

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення відповідачем не виконано, правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132-134, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3952061 від 28.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду оформлено та виготовлено 28 січня 2026.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050).

Суддя О.М. Слісарчук