Справа № 120/13598/25
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2026 року

м. Київ

справа № 120/13598/25

адміністративне провадження № К/990/3279/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Єресько Л.О., Жука А.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №120/13598/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 у відкритті провадження відмовлено на підставі пункту 2 частини першої статі 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у задоволенні заяви заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 повернуто особі, яка її подала, на підставі частини другої статті 298 КАС України.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, 12.01.2026 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 20.01.2026.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.

Умовою прийнятності апеляційної скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 293 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, подання відповідного клопотання про його поновлення.

Так, пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Статтею 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (частина друга).

Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Таким чином процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору.

02.12.2025 заявником на виконання ухвали суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що заявник не має доходу. На підтвердження своїх доводів скаржник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.11.2025 за період з січня 2024 року по травень 2025 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у задоволенні заяви заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 повернуто особі, яка її подала. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 про залишення апеляційної скарги без руху.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що апеляційний суд, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, виходив з того, що додані до заявленого клопотання відомості не дозволяють встановити чи перевищує розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік та, відповідно, вирішити питання про звільнення від його сплати.

Також, як констатував суд апеляційної інстанції, клопотання заявника не містить копії довідки з ДФС України. На підставі викладеного суд виснував, що позивачем не надано доказів, з яких можна зробити висновок, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або доказів скрутного майнового стану.

При цьому, суд звернув увагу на те, що зазначені заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.11.2025 за період з січня 2024 року по травень 2025 року не мають відповідних відомостей та реквізитів, які відображаються в довідці ДФС України.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України та повернення апеляційної скарги апелянту.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, апеляційна скарга повертається з підстав, передбачених частиною другою статті 298 КАС України, при настанні двох взаємопов`язаних умов, а саме неусунення недоліків, на які вказав суд та закінчення установленого судом строку.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що скаржник фактично не погоджується із поверненням йому апеляційної скарги, оскільки вважає таку процесуальну дію суду передчасною.

Досліджуючи доводи заявника, Верховний Суд звертає увагу, що суд апеляційної інстанції розглянув заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оцінивши наведені ним мотиви, та відмовив у її задоволенні, мотивуючи це відсутністю копії довідки з ДФС України. Так, суд вказав, що зазначені заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.11.2025 за період з січня 2024 року по травень 2025 року не мають відповідних відомостей та реквізитів, які відображаються в довідці ДФС України.

Верховний Суд зауважує, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, суд апеляційної інстанції надав практичну можливість ОСОБА_1 усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору або надання доказів звільнення від сплати судового збору .

Водночас статтею 44 КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Користуючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, ОСОБА_1 надав суду апеляційної інстанції відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.11.2025 за період з січня 2024 року по травень 2025 року, які оформлені неналежним чином.

Так, відповідно до пункту 6 розділу X Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 №822, контролюючий орган протягом трьох робочих днів з дня звернення фізичної особи (представника) надає відомості з Державного реєстру за формою, наведеною в додатку 15 до цього Положення. У разі відсутності інформації про доходи в Державному реєстрі контролюючий орган надає відомості з Державного реєстру за формою, наведеною в додатку 15-1 до цього Положення.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 хоч і послався на відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, але таке посилання зроблене не в належному порядку, позаяк вчинене шляхом вставлення до тексту клопотання про звільнення від сплати судового збору лише частини даних, які мають містити такі відомості. Відтак, ОСОБА_1 не надав відомості з Державного реєстру, які б відповідали формам, наведеним в додатках 15 або 151 Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 №822.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, правильно застосував положення статті 298 КАС України, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів також зазначає, що повернення апеляційної скарги не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки за загальним правилом, повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 296 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №120/13598/25.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко Л.О. Єресько А.В. Жук