Справа № 369/9067/24
Суддя: Козак І. А.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9067/24
Провадження № 2-а/369/47/26
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 травня 2024 року постановою інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича серії ЕНА № 2119499 на неї накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у виді штрафу в розмірі 510 грн за користування засобом зв`язку під час руху, що є порушенням вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху. Водночас зазначає, що описане інспектором правопорушення не відповідає фактичним обставинам, оскільки телефоном під час руху автомобіля вона не користувалась, про що повідомила інспектору, однак він все ж таки виніс оскаржувану постанову. Також зауважила, шо постанова винесена з порушенням процесуального законодавства, оскільки права, передбачені статтею 268 КУпАП, їй ніхто не роз`яснював.

Позивач також наголошує на тому, що адміністративне правопорушення неможливе, якщо відсутня одна з його складових. В даному випадку вважає відсутньою саму подію правопорушення, тобто його об`єктивну сторону, яка не підтверджена належними доказами. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи та її винесенні не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №284 від 20.01.2025 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І.А.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу № 369/9067/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду були повідомленні належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Вимогами частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини другоїстатті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За диспозицією вказаної норми на водіїв покладається відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

При цьому в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У Рішенні від 10 лютого 1995 у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Як вже зазначалось, станом на день ухвалення цього рішення відповідачі ні відзиву на позов, ні доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови до суду не подали, що свідчить про невиконання ними визначеного частиною другою статті 77 КАС України обов`язку.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 2119499 від 11 травня 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Інші докази вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відсутні.

При цьому позивач зазначає, що жодного порушення Правил дорожнього руху вона не допускала, некористувалась під час руху транспортного засобу засобами зв`язку.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо скоєння правопорушення, зазначеного у постанові.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУп АП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2119499 від 11 травня 2024 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Малинича Максима Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати винесену інспектором відділу поліції № 1 (місто Вишневе) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 11 травня 2024 року серії ЕНА № 2119499, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510, 00 (п`ятсот десять) гривень.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Інформація про відповідача: Головне управління Національної поліції в Київській області, адреса: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, .

Суддя Ірина КОЗАК