Справа № 320/41585/23
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року № 320/41585/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила суд:

1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області:

- щодо відмови застосувати під час обчислення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, яка становить 10846 (десять тисяч вісімсот сорок шість грн.) 37 коп.

- щодо відмови зарахувати стаж у подвійному розмірі з 01.01.2004 по 19.09.2011 відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області:

- провести перерахунок пенсії позивачці за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2019-2021 роки, розмір якої становить 10846 (десять тисяч вісімсот сорок шість грн.) 37 коп.;

- зарахувати період роботи позивачки на посаді медсестри в Київській міській клінічній лікарні № 21 ім. ак. І.П. Павлова (психоневрологічна) з 01.01.2004 по 19.09.2011 до її стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», провести виплату перерахованої пенсії з дати звернення за її призначенням, а саме з 13.09.2023 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачці у вересні 2011 року була призначена пенсія за вислугу років, призначену відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». У 2022 році позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідачем було призначено пенсію за віком, розмір якої було обраховано за показниками середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки, а не за 2019-2021 роки. Крім того, зазначила, що відповідач не зарахував у подвійному розмірі до стажу роботи період з 01.01.2004 по 19.09.2011. Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулась до суду.

Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав, проте відзив станом на час розгляду справи до суду не надходив.

Водночас, в матеріалах справи наявна відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що з заявою про призначення пенсії за віком позивачка у 2022 році звернулась вперше, а тому має право на призначення пенсії з урахуванням показниками середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2019-2021 роки. Також вказує, що робота у психоневрологічній лікарні на посаді медсестри дає право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивачка з 21.09.2011 по 19.06.2022 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 20.06.2022 позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зверталась із заявою до відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії за віком, призначеної замість пенсії за вислугу років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, проте відповідач листом повідомив, що з її було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне стахування", згідно якого показник середньої заробітної плати залишається таким, який враховувався під час призначення пенсії.

Також відповідач зазначив, що період роботи з 01.01.2024 по 19.09.2011 до загального страхового стажу враховано в одинарному розмірі. Пільгове обчислення (у подвійному розмірі) страхового стажу застосовується лише до 01.01.2004.

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивачка звернулась із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-ІV).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Разом з цим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, первинно позивачці пенсію було призначено за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачка звернулась у червні 2022 року.

При цьому ст. 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV. Позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 (справа №133/476/15-а), постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 (справа № 876/5312/17, провадження №11-731апп18) та постанові Верховного Суду від 13.02.2019 (справа №265/7301/16-а).

Також аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 29.03.2023 по справі № 240/4170/19 адміністративне провадження № К/9901/2463/20.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно було відмовлено у перерахунку пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували призначенню пенсії за віком. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу позивачки в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 19.09.2011 суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набранням чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до п. 3 ст. 40 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Як зазначено у частині четвертій статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Закон № 1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до приписів ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на які посилається сторона позивача, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

У свою чергу, прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Нормами пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, передбачено, що положення Закону України № 1788-ХІІ застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Тож, з наведеного слідує, що Закон України № 1058-IV не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України № 1788-ХІІ під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону України № 1788-ХІІ, є чинною на теперішній час.

Крім того, положення статті 24 Закону України № 1058-IV також не скасовують та не зупиняють дію статті 60 Закону №1788-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 28.10.1991 по 19.09.2011 працювала на посаді медсестри в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», що підтверджується копією трудової книжки позивачки.

До страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 01.01.2004 по 19.09.2011 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що зазначено відповідачем в листі від 04.10.2023.

За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22.

Таким чином, суд зазначає, що період роботи позивача з 01.01.2004 по 19.09.2011 підлягає зарахуванню до страхового стажу в подвійному розмірі. Водночас, відповідач, не врахувавши позивачу при призначенні пенсії до її стажу в подвійному розмірі вказані періоди роботи, діяв протиправно. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, станом на час звернення позивачки за перерахунком пенсії, діяли і відповідач зобов`язаний був їх застосовувати під час обчислення страхового стажу позивачки.

Отже, позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду узгоджуються з практикою Шостого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 06 листопада 2024 року по справі № 620/7082/24.

Стосовно дати, з якої відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачка 13.09.2023 звернулась до відповідача із заявою з питань обчислення розміру пенсії позивачу, призначеної за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки та щодо зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 19.09.2011 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 04.10.2023 повідомив про відсутність підстав для обрахунку пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески 2019-2021 роки та зарахування стажу в подвійному розмірі.

Таким чином спірні правовідносини позивача із відповідачем виникли виключно після звернення із заявою від 13.09.2023 про перерахунок розміру пенсії позивача. У межах даної справи позивачем не оспорюється рішення про призначення пенсії позивача, судом не досліджується, не є предметом розгляду позовних вимог.

Позивачка звернулась до суду виключно після отримання відмови у здійсненні перерахунку пенсії, викладеної у листі ГУ ПФУ у Київській області від 04.10.2023, і саме зазначене звернення представника позивача та підстави відмови є предметом розгляду даної справи.

А тому належним та достатнім способом захисту прав позивачки є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачці в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки та зобов`язати відповідача провести з 13.09.2023 позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум. У зв`язку з чим позовні вимоги про здійснення такого перерахунку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та щодо зарахування в одинарному розмірі стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 19.09.2011 на посаді медичного працівника в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) з 13.09.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) стаж роботи в подвійному розмірі за період з 01.01.2004 по 19.09.2011, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 13.09.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10, ).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.