Справа № 140/10864/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 140/10864/24 пров. № А/857/36545/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Гепфель А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №140/10864/24 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції Лозовський О. А.,

дата ухвалення рішення 19 серпня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 19 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Дочірнє підприємство Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просило протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №8 від 15.09.2023 форма "Д"; №8 від 15.09.2023 форма "Д"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "П"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Н"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; №011050706 від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "ПС"; № від 19.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "Р"; №018449070 від 27.12.2023 форма "Р"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС".

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року позов Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2025 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задоволено, скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №140/10864/24, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання 17 липня 2025 року, яке у подальшому, відкладено на 31 липня 2025 року для надання додаткових пояснень та заперечень щодо заявлених у цій справі клопотань.

17 липня 2025 року представником ГУ ДПС у Волинській області подано клопотання про закриття провадження у справі у частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2023 №, №, №, №, №6, №, №, №, № та від 19.09.2023 №.

Крім того, 28 липня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить скасувати винесені ППР №8 від 15.09.2023 форма "Д"; №8 від 15.09.2023 форма "Д"; № від 18.09.2023 форма "П"; № від 18.09.2023 форма "Н"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023р. форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "ПС"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; №011050706 від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 18.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "Р"; № від 19.09.2023 форма "Р"; № від 27.12.2023 форма "Р"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС"; № від 05.02.2024 форма "ПС", як безпідставні, та як такі, що винесені з порушенням законодавства.

У підготовчому судовому засіданні 31 липня 2025 року протокольною ухвалою суд прийняв до розгляду уточнену позовну заяву у справі за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо зменшення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2023 №, №, №, №6, №, №, №, №, від 19.09.2023 №; від 18.09.2023 №.

При цьому, представник відповідача, у зв`язку з поданням позивачем заяви про уточнення позовних вимог та прийняття даної заяви судом до розгляду, просила суд не брати до уваги подане відповідачем клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог від 17 липня 2025 року. У зв`язку з цим просила оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні для подання додаткових доказів.

05 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням строку звернення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задоволено. Позовну заяву Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відсутні належні, достовірні і достатні докази вручення оскаржуваних ППР Позивачу, так як того вимагає ст.42 ПК України. Зазначає, що подання скарги не доводить вказаного факту отримання уповноваженою особою позивача і свідчить про недопустимість такого доказу, тобто отримання його у спосіб, не передбачений законом, що також вказує на можливість оскарження ППР. Покликання на практику ВС не є релевантним, оскільки стосується не подібних обставин у не подібних правовідносинах. Якщо за однією адресою зареєстровано багато юридичних осіб, то важливо якій юрособі вручається і допустиме вручення не тій юрособі не буде належним врученням зовсім іншій особі. Така правова позиція ВС відсутня. Додатково зазначає, що зміна правової позиції ВС не позбавляє позивача права на захист і можливостей доведення обставин, необхідних для розгляду справи по суті. Просить звернути увагу на те, що безпідставні рішення суду та донарахування відповідачем величезних сум призведуть до великих податкових боргів, податкового кредиту, що може призвести до кримінальної відповідальності керівника. Роботу підприємства повністю паралізує та буде перешкодою до виходу підприємства в санацію, яка зараз готується, відновленню діяльності. Підприємство не зможе здійснювати господарську діяльність, що буде мати для них негативні наслідки. Такі неправомірні дії є фактичним обмеженням підприємства щодо розпорядження належним йому майном. Такі неправомірні донарахування будуть мати негативні наслідки для майна державної власності. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи позивача про факт не отримання податкових повідомлень-рішень не відповідають реальним обставинам справи та не підкріплені належними та допустимими доказами. Вказує, що податковим органом надаються докази, які підтверджують факт отримання податкових-повідомлень рішень позивачем. У доводах апеляційної скарги позивач стверджує, що «ДП "Волинський облавтодор" дізналось про оскаржувані ППР лише 17 вересня 2024 року коли ДПС направило заяву про грошові вимоги до Господарського суду Волинської області у справі № 903/806/21, де серед додатків до заяви були, зокрема, оскаржувані ППР, однак відповідні твердження позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які підтверджують факт вручення оскаржуваних податкових-повідомлень рішень, а також поведінкою позивача, яка передувала зверненню до суду, оскільки у матеріалах справи наявні докази оскарження частини податкових повідомлень-рішень до ДПС України. Також звертає увагу на подання позивачем скарги №226 від 23.10.2023 (вх.ДПС №35115/6 від 27.10.2023) на адресу ДПС України з вимогою скасувати податкові-повідомлення рішення, які є предметом спору у цій справі та начебто не були отримані позивачем. Ця скарга подана за підписом т. в. о. директора Миколою Андросюком із долучення завірених т. в. о. директора Миколою Андросюком копій податкових повідомлень-рішень, що підтверджує факт отримання даних податкових повідомлень-рішень та, відповідно, спростовує доводи позивача щодо неотримання податкових повідомлень-рішень. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якій повторно наголошує на тому, що оскаржувана ухвала постановлена без всебічного та повного встановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Представник позивача (апелянта) Поремчук Л. І. у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача Яртись І. О. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та відповідь на відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування спірних податкових повідомлень-рішень щодо яких застосовувалась процедура адміністративного оскарження є 02 лютого 2024 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду. Крім того, останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування вищезазначених спірних податкових повідомлень-рішень щодо яких не застосовувалась процедура адміністративного оскарження є 12 серпня 2024 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2024 року, тобто з пропущенням встановленого строку, тому позов необхідно залишити без розгляду.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Стаття 123 КАС України передбачає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, що в разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість пропущеного строку; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У сфері оподаткування права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

За змістом п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19 уже сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19 тривалий час застосовують адміністративні суди у своїй судовій практиці, його, зокрема, підтримав Верховний Суд у постанові від 10 травня 2024 року у справі №520/1810/23, у якій констатував, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Таким чином, сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Так, в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

З системного аналізу наведених вище правових норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини при дотриманні строків звернення до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень після застосування процедури досудового (адміністративного) оскарження таких повідомлень-рішень, Велика Палата дійшла висновку, що загальною нормою є частина четверта статті 122 КАС України, а спеціальною нормою є пункт 56.19 статті 56 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 липня 2025 року у справі №500/2276/24.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної документальної позапланової перевірки Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» складено акт про результати документальної перевірки від 28 серпня 2023 року №13105/07-06/32035139, який надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу позивача, який отримано 04 вересня 2023 року.

Так, на підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДПС у Волинській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: податкове повідомлення-рішення від 15.09.2023 №80, яким донараховано суму податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1265628,93 грн, з них основного боргу 1117015,83 грн, фінансових санкцій 61706,42 грн та пені 86906,68 грн; податкове повідомлення-рішення від 15.09.2023 №8, яким донараховано військового збору на загальну суму 84265,32 грн , з них основного боргу 70754,42 грн, фінансових санкцій 5142,25 грн. та пені 8368,65 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №011050706, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 9677,07 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №6, яким застосовано штрафні санкції за платежем екологічний податок за період 1-4 кв. 2022 року на загальну суму 4080,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафну санкції за платежем податок на додану вартість за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних на загальну суму 5825,42 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 42890,03 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки рік на загальну суму 18781,87 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період 2023 рік на загальну суму 1020 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем екологічний податок за період 1-4 кв. 2022 року на загальну суму 4080,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем екологічний податок за період 1-4 кв. 2022 року на загальну суму 4080,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем екологічний податок за період 1-4 кв. 2022 року на загальну суму 4080,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1360,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період 2023 рік на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 1816,33 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2021 рік на загальну суму 6662535,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 6491,7 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 23723,12 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 47964,82 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 54487,59 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 23723,12 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 109541,44 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 90070,50 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 21850,18 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 178827,22 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 2197,45 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 17715,99 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 14285,16 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 91825,61 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 97766,37 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 20478,68 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 112740,72 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на прибуток на загальну суму 1360,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 112740,72 грн; податкове повідомлення-рішення від 19.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 19.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13406842 грн, з них основного боргу 13365959 грн, фінансових санкцій 40883,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 19.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 65278681,00 грн, з них основного боргу 64968851,00 грн, фінансових санкцій 309830,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 19.09.2023 №, яким донараховано грошові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 35080,6 грн; податкове повідомлення-рішення від 19.09.2023 №, яким застосовано штрафні санкції за платежем земельний податок на загальну суму 1020,00 грн.

Матеріалами справи стверджується, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек номер поштового відправлення №959) та одержані позивачем 11 жовтня 2023 року, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.82, том 3).

Крім того, зі змісту долучених до матеріалів справи ГУ ДПС у Волинській області доказів вбачається, що до податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами перевірки, застосовувалась процедура адміністративного оскарження шляхом подання скарги до ДПС України.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на податкові повідомлення-рішення від 15.09.2023 №№ 80, 8, від 18.09.2023 №№ 011050706, 6, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , від 19.09.2023 №№ , , , , Дочірнім підприємством «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» було подано до Державної податкової служби України (далі ДПС України) скаргу (вх.ДПС №35115/6 від 27.10.2023), до якої долучено копії одержаних податкових повідомлень-рішень, та докази отримання останніх позивачем (а.с.111-177, том 3).

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №37838/6/99-00-06-01-01-06 від 22 грудня 2023 року, яким Державна податкова служба України частково задовольнила скаргу позивача та скасувала податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 18.09.2023 №№ , , , 6, , , , , від 19.09.2023 №; скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 18.09.2023 № у частині нарахування земельного податку у сумі 21 402,56 грн та застосування штрафу у сумі 2140,25 грн, а в іншій частині зазначене ППР - залишено без змін; залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 15.09.2023 №№8, 8, від 18.09.2023 №№ , , , , , , , , , , 011050706, , , , , , , , , , , , , , , , , , від 19.09.2023 №№ , , , .

Рішення про результати розгляду скарги №37838/6/99-00-06-01-01-06 від 22 грудня 2023 року направлено на юридичну адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек номер поштового відправлення №828) та отримане 02 січня 2024 року про що свідчать відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.85, том 3).

Таким чином, на підставі вищезазначеного рішення ДПС про результати розгляду скарги, з врахуванням вимог ДПС України в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 18 вересня 2023 року № у частині нарахування земельного податку у сумі 21402,56 грн та застосування штрафу у сумі 2140,25 грн, ГУ ДПС у Волинській області винесено нове податкове повідомлення рішення від 27 грудня 2023 року №, яке направлено на юридичну адресу Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України».

Крім того, на підставі висновків, викладених у рішенні ДПС України у частині скасування податкових повідомлень-рішень з невірним зазначенням бюджетних рахунків отримувачів (номерів рахунків), найменування отримувачів, ГУ ДПС у Волинській області були винесені нові податкові повідомлення-рішення від 05.02.2024 №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № №, №, які направлені на юридичну адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек номер поштового відправлення №460) та отримані 12.02.2024, про що свідчать відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.83, том 3).

Матеріалами справи стверджується, що податкові повідомлення-рішення, які винесені ГУ ДПС у Волинській області на підставі рішення про результати розгляду скарги ДПС України, а саме: податкові повідомлення-рішення № від 27.12.2023, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024 у подальшому не оскаржувались позивачем у адміністративному поряду.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 28 липня 2025 року, предметом спору у цій справі є податкові повідомлення - рішення №8 від 15.09.2023, №8 від 15.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, №011050706 від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 18.09.2023, № від 19.09.2023, № від 19.09.2023, № від 19.09.2023, №018449070, які за наслідками адміністративного оскарження залишені без змін.

Таким чином, враховуючи усталену судову практику, та положення норм чинного законодавства, які були наведені вище, вбачається, що останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування спірних податкових повідомлень-рішень щодо яких застосовувалась процедура адміністративного оскарження є 02 лютого 2024 року, тоді як позивач звернувся у суд з позовом 02 жовтня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, тому позовні вимоги у цій частині необхідно залишити без розгляду.

Разом з тим, як стверджується матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення № від 27.12.2023, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024, № від 05.02.2024 не оскаржувались позивачем у адміністративному порядку, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що до цих податкових повідомлень-рішень застосовується загальний строк на звернення до суду, який становить шість місяців.

Отже до вищезазначених податкових повідомлень-рішень, до яких не застосовувалась процедура адміністративного оскарження, останнім днем строку звернення до суду з позовом про їх скасування є 12 серпня 2024 року, тоді як позивач звернувся у суд з позовом 02 жовтня 2024 року, тобто з пропущенням встановленого строку, тому вказану частину вимог необхідно залишити без розгляду.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач дізнався про оскаржувані ППР лише 17 вересня 2024 року, тобто тоді коли ДПС направило заяву про грошові вимоги до Господарського суду Волинської області у справі №903/806/21, де серед додатків до заяви були, зокрема, оскаржувані ППР, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується долученими відповідачем до матеріалів справи доказами, податкові повідомлення-рішення від 05.02.2024 №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № , №, №, №, № №, № були направлені на юридичну адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек-номер поштового відправлення №460) та отримані 12 лютого 2024 року, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення. Інші податкові повідомлення-рішення, які не були оскарженні в адміністративному порядку 11 жовтня 2023 року, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Крім того, податкові повідомлення-рішення були надіслані за податковою адресою Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а отже з дотриманням вимог пункту 42.4 статті 42 ПК України.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на те, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, необхідно виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Поряд з наведеним суд звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав безпідставними покликання представника позивача на те, що звернення до суду в установлений строк було унеможливлене через зміну директора, кримінальне провадження щодо попереднього керівника, а також начебто отримання оскаржуваного рішення неуповноваженою особою, оскільки зазначені обставини не є винятковими або непереборними і не можуть вважатися поважними причинами, що перешкоджали своєчасному захисту порушених прав.

Щодо доводів апелянта про те, що донарахування відповідачем величезних сум призведуть до великих податкових боргів, податкового кредиту, що може призвести до кримінальної відповідальності керівника, роботу підприємства повністю паралізує та буде перешкодою до виходу підприємства в санацію, яка зараз готується, відновленню діяльності, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки зазначені обставини не можна вважати безумовно поважними підставами для поновлення строку звернення у суд з цим позовом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву, правильно застосував норми права, що регулюють спірні правовідносини, оскільки останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування спірних податкових повідомлень-рішень щодо яких застосовувалась процедура адміністративного оскарження є 02 лютого 2024 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду. Крім того, останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування вищезазначених спірних податкових повідомлень-рішень щодо яких не застосовувалась процедура адміністративного оскарження є 12 серпня 2024 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2024 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.195, 236, 242, 243, 246, 250, 294, 308, 310, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №140/10864/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.