Справа № 320/62591/25
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

26 січня 2026 року справа № 320/62591/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт на майно та виключити запис про обтяження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у невчиненні дій щодо скасування арешту та припинення обтяження нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника № 20306341 від 23.01.2012, реєстраційний номер обтяження 12084273;

- зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме:

скасувати арешт нерухомого майна, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 12084273;

забезпечити внесення до відповідного державного реєстру запису про припинення зазначеного обтяження.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи дотримання строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини першої ст. 123 КАС України - у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано ст. 287 КАС України.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами частини п`ятої цієї статті визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, у позовній заяві позивач вказує, що з урахуванням триваючого характеру протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відсутності її припинення, перебіг строку звернення до адміністративного суду не може вважатися таким, що завершився, а тому підстави для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду відсутні. При цьому позивач зазначає, що дізнався про порушення своїх прав у момент отримання відомостей з державного реєстру про наявність арешту та усвідомлення факту невжиття відповідачем будь-яких дій за результатами звернень, спрямованих на усунення очевидної помилки та припинення незаконного обтяження. Після цього позивач у розумний строк звернувся за судовим захистом, не допускаючи зволікання або зловживання процесуальними правами.

Суд зауважує, що відлік строку у цій конкретній правовій ситуації з моменту отримання позивачем відомостей з державного реєстру про наявність арешту (18.11.2025) застосовуватися не може, оскільки не зняття арешту з нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника № 20306341 від 23.01.2012, реєстраційний номер обтяження 12084273, є триваючим правопорушенням.

Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням, обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням, дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція щодо застосування норм права викладена у Постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 804/401/17, від 23 листопада 2018 року по справі № 489/4756/16.

Разом з тим, особливостями застосування строків звернення суб`єктів владних повноважень до адміністративного суду у справах, пов`язаних з триваючими правопорушеннями, є:

1) триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, зазвичай, це не повинно вважатися пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду;

2) встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної діяльності (бездіяльності).

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що суб`єкт, який допустив бездіяльність, перебуває і надалі у стані безперервного продовження такої бездіяльності. Триваюче правопорушення припиняється лише у разі: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що виконавче провадження завершено посадовими особами відповідача без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, раніше накладеного при відкритті виконавчого провадження і питання щодо зняття арешту не вирішені по даний час.

З огляду на ці обставини, суд вважає, що бездіяльність посадових осіб органів ДВС у цьому випадку є триваючим правопорушенням, оскільки така бездіяльність щодо не зняття арешту з майна позивача існує безперервно з моменту завершення виконавчого провадження щодо боржника і очевидно порушує права позивача розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Так, початок перебігу строку на визнання протиправною бездіяльності державного виконавця автоматично відкладається до усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення або до виконання обов`язку відповідним суб`єктом.

У зв`язку з наведеним, початок відліку строку звернення до суду ще не розпочався, оскільки арешт накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2012 № 20306341, не був знятий при завершенні виконавчого провадження та існує по даний час.

З наведеного суд констатує, що позивачем не пропущений десятиденний строк на звернення до суду із позовною заявою до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт на майно та виключити запис про обтяження.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частина першою та другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Враховуючи предмет позову та положення статей 12, 257, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 171, 243, 248, 257, 259-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі. Справа буде розглядатись одноособово суддею Кушновою А.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України.

2. Витребувати докази у справі від позивача:

- докази щодо повідомлених у позові обставин, а саме копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно, власником якого є позивач, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

від відповідача:

- копію Положення про Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- копію постанови про арешт майна боржника № 20306341 від 23.01.2012 із доказами направлення та вручення позивачу;

- копії заяв позивача від 25.11.2025 та від 03.12.2025 про скасування арешту та внесення запису про припинення обтяження, та наданих відповідей, із доказами направлення та вручення позивачу;

- копіх всіх матеріалів виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника № 20306341 від 23.01.2012;

- відомості щодо закінчення виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника № 20306341 від 23.01.2012; у разі знищення - вказати підстави такого знищення та надати відповідні докази знищення.

Витребувані судом докази у справі необхідно надати суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами направлення їх копій іншому учаснику справи, на офіційну електронну адресу суду:

або через підсистему "Електронний суд"

з подальшим направленням копій витребуваних доказів поштовим зв`язком.

3. Запропонувати відповідачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

4. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

5. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.