Справа № 168/1082/25
Суддя: Малюта А. В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/1082/25
Провадження № 2-а/168/1/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюти А.В.,

секретаря судового засідання Сулеви Н.С.,

за участю :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Півня Г.В.,

представника відповідача адміністративної комісії при виконкомі Дубечненської сільської ради Сичової М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області. Просив суд визнати протиправними та скасувати постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради про накладення адміністративного стягнення № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року, як протиправні та закрити провадження у даних адміністративних справах.

Адміністративний позов мотивований тим, що 27 вересня 2025 року відносно нього було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 про те, що 27 вересня 2025 року о 21 год. 30 хв., 21 год. 55 хв., 22 год. 09 хв. та 22 год. 29 хв. в магазині-кафе « НОМЕР_1 » за адресою АДРЕСА_1 . Причиною цього було, нібито, він продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всього 11 жерстяних банок слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим позивач, порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 18 червня 2024 року №3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Відтак, особи, які склали вказані протоколи вважали, що позивач вчинив адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП.

06 листопада 2025 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради розглянула вищевказані протоколи та винесла за результатами їх розгляду наступні постанови:

№ 3 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 року, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Бо 27 вересня 2025 року о 22 год. 29 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень;

№ 4 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05вересня 2023 року, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Бо , 27 вересня 2025 року о 21 год. 55 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дві жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ.

Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень;

№ 5 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 р., жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Бо, 27 вересня 2025 року о 22 год. 09 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень;

№ 6 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосувати адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 р., жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Бо, 27вересня 2025 року о 21 год. 30 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 вважає вищевказані рішення Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Обґрунтовує зазначене вище тим,що особи, які склали на нього чотири протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 не надали йому підтверджуючих документів про свої повноваження; залучення інспектором СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітаном поліції Богданом Савчуком та старшим інспектором СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітаном поліції Д. Постернаком неповнолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до провокації адміністративного правопорушення з метою його подальшого викриття суперечить практиці ЄСПЛ. Бо останній забороняє судам використовувати докази, отримані в результаті провокації правоохоронців; в порушення частини 2 статті 36 КУпАП Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради при розгляді вказаних адміністративних правопорушень не об`єднала в одне провадження, а кожну справу розглянула окремо; відповідач порушив строки розгляду адміністративної справи. Бо адміністративні матеріали з Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області надійшли на розгляд Адмінкомісії ще на початку жовтня 2025 року.Тому із зазначених всіх обставин просив суд скасувати оскаржувані постанови, провадження по справах закрити.

Відповідач відзиву та пояснень щодо позову згідно ухвали суду від 24 листопада 2025 року до суду в письмовому чи електронному вигляді не подав. Разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача Сичова М.Ю. вказала, що відзив надсилався до суду поштовим зв`язком.

Після оголошення судом перерви, судом було встановлено, що відзив через Електронний суд та через поштовий зв`язок до суду не надходив.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Сторони будь-яких письмових заяв та клопотань не подавали.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24 листопада 2025 року Старовижівського районного суду Волинської області відкрили провадження у справі та призначили судове засідання на 09 год. 00 хв. 01 грудня 2025 року. Витребували від відповідача копії справ про адміністративні правопорушення за частинами 2 статті 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 в строк до 01 грудня 2025 року.

Ухвалою від 01 грудня 2025 року Старовижівського районного суду Волинської області відклали судове засідання на 10 год. 00 хв. 22 грудня 2025 року. Бо позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 22 грудня 2025 року Старовижівського районного суду Волинської області повторно відклали судове засідання на 10 год. 00 хв. 27 січня 2026 року. Бо позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Явка сторін по справі та їх позиції у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Півень Г.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав, що строк звернення до суду позивач не пропустив. Бо останній день строку подання позову припадав на вихідний день. А в перший день після вихідного, позивачем було надіслано позов до суду. Відповідачем неправомірно не було об`єднано справи в одне провадження на підставі статті 36 КУпАП. Та було пропущено строк розгляду справи. Акцентував увагу суду на те, що відеозапис, що підтверджує факт купівлі неповнолітньою особою спиртних напоїв, проводився невідомою особою, а не працівниками поліції. Окрім того, зафіксовано лише один епізод. А не чотири. Окрім того, зауважив на численні недоліки в складанні протоколу.

Представник відповідача Адміністративної комісії при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області Сичова М.Ю. у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити в позові. Вказала, що відзив на позов надсилався комісією до суду поштовим зв`язком. Є відповідна квитанція. Відзив на позов оголосила усно в судовому засіданні. Свій відзив мотивувала тим, що позивач пропустив строк на оскарження постанови адміністративної комісії та не надав належних доказів причин пропуску строку. Вказала, що розгляд справи відповідачем здійснено з дотриманням вимог КУпАП.

Разом з тим ствердила, що під час розгляду справи особи, які складали протоколи були відсутніми, хоча викликалися. Про причини неявки останні не повідомили. Неповнолітня ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 на розгляд справи не викликалися. Підтвердила, що в протоколах про адмінправопорушення свідки і поняті не вказувались. Про що було відомо комісії. На запитання адвоката Півня Г.В. вказала, що ОСОБА_2 вони знають. Для експертизи алкогольних напоїв експерт не залучався. Вказала, що чеки на продаж в матеріалах справи були відсутні. Бо остання вважала, що достатнім є квитанції про перерахунок коштів.

Фактичні обставини встановлені Судом.

27 вересня 2025 року відносно позивача ОСОБА_1 було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 про те, що 27 вересня 2025 року о 21 год. 30 хв., 21 год. 55 хв., 22 год. 09 хв. та 22 год. 29 хв. в магазині-кафе « НОМЕР_1 » за адресою АДРЕСА_1 . Причиною цього було те, що він продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всього 11 жерстяних банок слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим позивач, порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 18 червня 2024 року №3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Відтак, особи, які склали вказані протоколи інспектор СЮП ВП, капітан поліції Савчук Богдан Петрович та старший інспектор СЮП ВП, капітан поліції Постернак Дмитро Ярославович Ковельського РУП ГУНП у волинській області - вважали, що позивач вчинив адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП.

06 листопада 2025 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради розглянула вищевказані протоколи та винесла за результатами їх розгляду наступні постанови:

№ 3 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 року, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Бо 27 вересня 2025 року о 22 год. 29 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Т вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень;

№ 4 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05вересня 2023 року, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Бо, 27 вересня 2025 року о 21 год. 55 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дві жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ.

Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень;

№ 5 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосували адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 р., жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Бо, 27 вересня 2025 року о 22 год. 09 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень;

№ 6 про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2025 року, згідно з якою: застосувати адміністративне стягнення до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , вид. орг. 0725 від 05 вересня 2023 р., жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП магазину-кафе «KUB». Бо, 27вересня 2025 року о 21 год. 30 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_1 продав неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три жерстяні банки слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Чим порушив правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ. Та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Відповідно до статті 213 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Згідно з частиною 1 статті 215 КУпАП адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Частиною 1 статті 216 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менш як половини членів їх складу. У відповідності до частини 2 статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 2 статті 156 КУпАП.

Отже, у відповідності до статті 218 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП, відносяться до підвідомчості адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад та розглядаються за місцем проживання правопорушника.

Тому матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП обґрунтовано було направлено до розгляду адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради Волинської області.

Отже, судом встановлено, що 06 листопада 2025 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради розглянула вищевказані протоколи та винесла за результатами їх розгляду зазначені постанови відповідно до своїх повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення та постанова адміністративної комісії по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розпаду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, так і протокол, оскільки викладення обставин правопорушення, без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради, за відсутності належних та допустимих доказів, формально підійшла до розгляду справ про адміністративні правопорушення, не надала оцінку розбіжностям, не вказала на недоліки, які містять складені працівниками поліції матеріали.

А саме: як вбачається із протоколів №№ 3,4,5,6 від 06 листопада 2025 року засідання Адміністративна комісія при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області під час розгляду справ були присутні: заступник голови комісії - ОСОБА_4 , заступник директора Ліцею с. Дубечне; секретар комісії Сичова М.Ю.; начальник відділу організаційно-правового, кадрового забезпечення та з питань комунального майна Дубечненської сільської ради; члени комісії: Лавренюк А.А., секретар Дубечненської сільської ради; Сулява Г.В., староста с.Кримне; Корнелюк В.М., староста с.Любохини; ОСОБА_5 , староста сіл Глухи, Текля. Також присутніми на засіданні були комісії були : поліцейський офіцер громади Антонюк М.О., начальник відділу проектування, інформаційної, внутрішньої, цифрової політики та зв`язків з громадськістю Дубечненської сільської ради ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що особи,які склали чотири протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 - інспектор СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітан поліції Богдан Савчук та старший інспектором СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітан поліції Дмитро Постернак хоча і були повідомлені комісією про дану розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явилися, причини неявки не вказали.

Окрім того, як вбачається із протоколів №№ 3,4,5,6 від 06 листопада 2025 року засідання Адміністративна комісія при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області під час розгляду справ не була заслухана на не викликалася комісією неповнолітня, неповнолітня особа ОСОБА_2 , яка залучалася працівниками поліції до провокації правопорушення та була відсутньою.

Відповідно до статті 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Письмові пояснення свідка - неповнолітньої ОСОБА_2 , які було відібрано в неї інспектором СЮП ВП, капітаном поліції Савчуком Б.П. та старшим інспектором СЮП ВП, капітаном поліції Постернаком Д.Я. Ковельського РУП ГУНП у Волинській області не можуть бути доказами наявності у діях позивача складу адміністративних правопорушень та вини у його вчиненні, оскільки доказами є лише пояснення особи, надані безпосередньо органу, що розглядає справу, в тому числі в суді. У даній справі суд не підміняє орган, уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, та не розглядає справи про адміністративне правопорушення, а перевіряє правомірність винесених ним постанов, у тому числі з підстав дотримання ним процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду адміністративних матеріалів відповідачем, дана неповнолітня особа як свідок допитана не була.

Сумнівними також є пояснення у кожній адміністративній справі жителя АДРЕСА_3 , студента Шацького лісового коледжу - Громіка А.І., наданий працівникам поліції, який у інших процесуальних документах ніде не був зазначений.

Адже відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом у судовому засіданні встановлено, що у всіх чотирьох протоколах від 27 вересня 2025 року про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 свідки та поняті були відсутніми.

А тому пояснення у кожній адміністративній справі жителя АДРЕСА_3 , студента Шацького лісового коледжу Громіка А.І., наданий працівникам поліції, який у інших процесуальних документах ніде не був зазначений,які було відібрано в нього інспектором СЮП ВП, капітаном поліції ОСОБА_7 та старшим інспектором СЮП ВП, капітаном поліції Постернаком Д.Я. Ковельського РУП ГУНП у Волинській області не можуть бути доказами наявності у діях позивача складу адміністративних правопорушень та вини у його вчиненні, оскільки доказами є лише пояснення особи, надані безпосередньо органу, що розглядає справу, в тому числі в суді.

А ОСОБА_3 06 листопада 2025 року на засідання Адміністративна комісія при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області взагалі не викликався та, відповідно не був заслуханий.

У всіх справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП та постановах про накладення адміністративного стягнення № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року зазначаються рапорти працівників поліції за заявами ЄО за № 28582 від 28 серпня 2025 року.

Однак зазначені рапорти не можуть бути доказами наявності у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та вини у його вчиненні, оскільки вони містять аналогічні викладені у протоколах обставини вчиненого правопорушення. Однак відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Окрім того, судом у судовому засіданні встановлено, що у всіх чотирьох протоколах від 27 вересня 2025 року про адміністративні правопорушення позивача ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 зазначалося, що особистий огляд речей не проводився, речі не вилучалися.

Що підтверджує заперечення сторони позивача щодо відсутності жодного доказу щодо продажу позивачем алкогольних напоїв неповнолітній особі.

Бо в матеріалах справи відсутні протоколи огляду речей, за змістом яких поліцейські 27 вересня 2025 року провели огляд, та виявили, вилучили у позивача всього 11 жерстяних банок слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів.

За змістом яких можна було б розуміти що вищевказане виявлене та вилучене майно є належними та допустимими речовими доказами у справі.

Хоча у протоколах про адміністративні правопорушення від 27 вересня 2025 року про адміністративні правопорушення позивача ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 зазначено, що речі для тимчасового зберігання не вилучались, тоді як у розписках від 28 вересня 2025 року ОСОБА_8 (матері неповнолітньої ОСОБА_2 ) отримано на зберігання від працівників поліції всього 11 жерстяних банок слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів.

А тому зазначені розписки як самої неповнолітньої так і її матері не можуть бути доказами наявності у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та вини у його вчиненні.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів статті 254 КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що у порушення зазначених вимог як у протоколах про адміністративні правопорушення від 27 вересня 2025 року про адміністративні правопорушення позивача ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 так і інші матеріали справи не містять даних про те чи дійсно рідина, яка була предметом продажу за обставин зазначених в фабулі протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 від 27 вересня 2025 року є слабоалкогольним напоєм «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів. Бо жодного висновку експерту з приводу зазначеного до матеріалів справи не додали.

Також у судовому засіданні встановлено про відсутність доказів інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітана поліції ОСОБА_9 та старшого інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітана поліції Дмитра Постернака про підтвердження факту ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час провокації правопорушення за допомогою бодикамери.

Натомість у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 від 27 вересня 2025 року є лише зазначення , що до протоколу додається відео на диску.

Однак, з оглянутого відео у судовому засіданні, що запис проводився у порушення вимог до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», та пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису включення портативного відео реєстратора. Бо запис проводився із невідомого пристрою приватної особи.

Тому судом встановлено, що докази інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітана поліції Богдана Савчука та старшого інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітана поліції Д.Постернака про підтвердження факту ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час провокації правопорушення не є належними та допустимими.

Отже, зазначене відео не може бути доказом наявності у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та вини у його вчиненні.

Суд зауважує, що статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля (алкогольними напоями) - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Отже, торгівлею є процес обміну товарів на грошові кошти (готівкові чи безготівкові) з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві. Зазначена позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.04.2019 у справі П/811/1217/16.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ФОПом., що застосовує РРО (реєстратор розрахункових операцій).

Абзацом дев`ятнадцятим статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з абзацом першим статті 3 цього ж Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Отже належним доказом факту продажу алкогольних напоїв є розрахунковий документ (касовий чек, фіскальний чек тощо) який видається покупцеві, про що вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23 квітня 2019 року у справі № 811/1217/16.

Проте в матеріалах справ про адміністративні правопорушення відсутні розрахункові документи на підтвердження факту здійснення позивачем операцій продажу в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою АДРЕСА_1 . неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всього 11 жерстяних банок слабоалкогольного напою «Revo alco energy», ємністю по 0,5 л кожна, з масовою часткою спирту 8,5% оборотів.

Суд не бере до уваги роздруковані квитанції Monobank від 27 вересня 2025 року про перерахунок коштів неповнолітньою ОСОБА_2 на рахунок магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Бо зазначене підтверджує лише факт перерахування грошей, а не факт отримання покупцем неповнолітньою ОСОБА_2 слабоалкогольних напоїв.

А належні докази факту продажу алкогольних напоїв такі як розрахунковий документ (касовий чек, фіскальний чек тощо) який видається покупцеві у матеріалах справи відсутні.

Таким чином судом встановлено, що мала місце лише провокація правопорушення з боку неповнолітньої ОСОБА_2 за вказівкою працівників поліції.

Як вбачається із протоколів №№ 3,4,5,6 від 06 листопада 2025 року засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області під час розгляду справ позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце проведення засідання комісії. На засідання адміністративної комісії громадянин ОСОБА_1 з`явився, не заперечував про скоєне правопорушення та сумлінно розкаювався.

Окрім того судом встановлено, що у всіх протоколах про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 від 27вересня 2025 року відносно позивача ОСОБА_1 позивач зазначав у поясненнях:«Усі пояснення щодо моєї невинуватості надам в органі, який буде розглядати справу». Разом з тим у протоколам №№ 3,4,5,6 від 06 листопада 2025 року засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області під час розгляду справ зазначалося відповідачем про те, що ОСОБА_1 не заперечував про скоєне правопорушення та сумлінно розкаювався.

При цьому, суд зауважує, що Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до практики ЄСПЛ захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення ним інкримінованих йому дій, але стверджує про їх скоєння внаслідок незаконного підбурювання з боку працівників міліції, отже заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги на те, що його спровокували вчинити цей злочин, вважається непослідовним і не підпадає під категорію «справ про провокацію злочину» (справа «Берлізев проти України»).

Оскільки позивач ОСОБА_1 не заперечував вчинення ним дій але

стверджував про їх скоєння внаслідок незаконного підбурювання з боку працівників міліції неповнолітню особу ОСОБА_2 , то у даному випадку встановлено підбурювання та провокація працівниками поліції вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини не забороняє використовувати у кримінальному провадженні докази, отримані в результаті проведення негласних слідчих дій, наприклад операцій під прикриттям.

Проте, ЄСПЛ забороняє судам використовувати докази, отримані в результаті провокації правоохоронців. Тому проведення заходів, пов`язаних, наприклад із використанням негласних агентів, повинне супроводжуватися відповідними гарантіями. У цій частині ЄСПЛ виділяє дві групи гарантій. Перша стосується заходів, які вживаються безпосередньо на етапі здійснення контролю за вчиненням злочину. Друга - це процесуальні гарантії на стадії розгляду справи у суді.

Контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий або особливо тяжкий злочин. Він проводиться в таких формах; контрольована поставка; контрольована та оперативна закупка; спеціальний слідчий експеримент; імітування обстановки злочину.

При цьому, під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який би вона не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв. Здобуті в такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Використовуючи аналогію права, керуючись рішеннями ЄСПЛ, як джерелом права, судом у судовому засіданні встановлено, що в конкретному випадку зі сторони працівників поліції мала місце провокація адміністративного правопорушення з метою його подальшого викриття, адже до перевірки було залучено неповнолітню особу, яка повинна була здійснити придбання слабоалкогольного напою в магазині-кафе «КІІВ» в с. Дубечне Ковельського району.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідачем Адміністративною комісією при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області під час розгляду справ 06 листопада 2025 року про адміністративні правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 було дотримано вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства. Бо відповідно зазначеної вимоги усправах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінка Суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною 2 статті19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Чинним законодавством України передбачений вичерпний перелік органів, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення. Одним з таких органів є адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

До виключної компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені КУпАП, зокрема, в галузі торгівлі статтями 155, 155-2, ч.2 ст.156, ст.ст. 156-1, 156-2…Отже, у відповідності до статті 218 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП, відносяться до підвідомчості адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад та розглядаються за місцем проживання правопорушника

При підготовці до розгляду справи відповідальним секретарем адміністративної комісії повинно бути вирішено чи складено протокол відповідно до вимог статті 256 КУпАП, зокрема, чи містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність матеріальної шкоди; відмітку про роз`яснення прав і обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Тому суд за таких обставин приймає до уваги заперечення сторони позивача щодо відсутності жодного доказу щодо продажу нею алкогольних напоїв неповнолітній особі.

Також під час вирішення питання про правомірність накладення стягнення на позивача відповідачем не враховано відсутність документального підтвердження факту продажу неповнолітній ОСОБА_2 алкогольного напою, а саме відсутність чеку на придбане.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля (алкогольними напоями) - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Отже, торгівлею є процес обміну товарів на грошові кошти (готівкові чи безготівкові) з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві. Зазначена позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 квітня 2019 року у справі П/811/1217/16.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1,2 статті 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Разом з тим, судом у судовому засіданні встановлено, що у всіх чотирьох протоколах від 27 вересня 2025 року про адміністративні правопорушення позивача ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП серії ВАД №№435236, 435237, 435238, 435400 зазначалося, що особистий огляд речей не проводився, речі не вилучалися. У вказаних протоколах не міститься інформація про вилучення будь-яких слабоалкогольних напоїв та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару. Натомість відсутність фіскального чеку спростовує факт продажу алкогольного напою неповнолітній особі.

Разом з тим, пояснення особи без встановлення дійсних обставин, тобто наявності фіскального чеку із зазначенням часу, відсутність слабоалкогольних товарів, а також вилучення останніх не доводить факту здійснення позивачем реалізації слабоалкогольних товару неповнолітній особі.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що в якості доказу вчинення позивачем адміністративних правопорушень відповідач посилається також на рапорти працівників поліції. Однак ці докази є безпідставними, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 справа №524/4668/17, від 20 травня 2020 справа №524/5741/16-а.

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі №338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зауважує, що КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності, а саме виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримано вимог статті 280 КУпАП, не враховано факту неналежного оформлення адміністративних матеріалів, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено наявність/відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, не витребувано необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини позивачки у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 156 КУпАП України, а тому відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення вказаних правопорушень.

У постанові Верховного Суду від 08липня 2020 року по справі №463/1352/16-а міститься висновок, за яким в силу принципу презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 2 статті 156 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, суд дійшов висновку про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до частини 2 статті 156 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 2 статті 156 КУпАП, є недоведеним. А відтак оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується посилання позивача на порушення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення та не об`єднання їх розгляду у одне провадження як на підставу їх скасування, то суд відхиляє їх за безпідставністю.

Також суд відхиляє за безпідставністю твердження представника відповідача про пропущення позивачем строків подання позову до суду. Бо останній своєчасно відповідно до норм КАС України своєчасно звернувся до суду.

Решта заперечень відповідача щодо позову спростовуються матеріалами справи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність доказів вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 2 статті 156 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради про накладення адміністративного стягнення № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року, слід визнати як протиправні, їх скасувати та закрити провадження у даних адміністративних справах у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд висновує, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердила порушення позивачем ОСОБА_1 правомірності притягнення позивача до відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП, не довела наявність події та складу правопорушення вказаного правопорушення в діях (або бездіяльності) позивача, то оскаржувані постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради про накладення адміністративного стягнення № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року, якими ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП та застосували штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень по кожній постанові, підлягають скасуванню із закриттям провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи клопотання представника позивача адвоката Півня Г.В., судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

З цих підстав,

керуючись статтями 156, 245, 246, 247, 251,254,268, 280, 286, 293 КУпАП,

статтями 5- 9, 19, 25, 77, 139,194, 211, 229, 241, 242, 245, 246,250,251,255, 271,286,297 КАСУ,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,- задовольнити повністю.

Постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради про накладення адміністративного стягнення № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року - визнати протиправними.

Постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради № 3 від 06 листопада 2025 року, № 4 від 06 листопада 2025 року, № 5 від 06 листопада 2025 року, № 6 від 06 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень кожна,- скасувати..

Провадження в даних справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП,- закрити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено о 12.00 год. 28 січня 2026 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , фактична адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Представник позивача: Півень Геннадій Валерійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 449 від 19 травня 2010 року; м.Ковель, вул.Косачів,8, Волинська область.

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубечненської сільської ради, 44412, Ковельський район, с. Дубечне,

вул. Незалежності, 20,

Суддя А.В.Малюта