Справа № 640/16410/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року справа №640/16410/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Венсон» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: у липні 2020 року до Окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Венсон» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 02.06.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2020 (суддя Шевченко Н.М.) позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2020 (суддя Шевченко Н. М.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

01.09.2020 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

24.09.2020 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли додаткові пояснення від позивача.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

23.04.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 17.01.2023 №03-19/3354/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/16410/20.

23.04.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 року справу №640/16410/20 прийнято до провадження судді Кушнової А.О., продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами. Вказаною Ухвалою, також, витребувано від сторін додаткові докази по справі.

23.07.2024 до суду надійшла заява відповідача про виконання вимог ухвали суду від 01.07.2024.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

Головним державним ревізором-інспектором відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління адміністрування податків з юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Чечун Іриною Іванівною на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1 ст. 75, в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ПП ВЕНСОН (код за ).

Результати перевірки оформлено актом від 29.05.2020 року № 19707/26-15-04-11-13 (далі акт перевірки) а.с.13-14).

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, визначених пунктом 50.1 статті 50, пунктом 57.3 статті 57, статтею 203 Податкового кодексу України.

Відповідно до акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.06.2020 року №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 11 561,79 грн. (а.с. 15-16).

Судом встановлено, що 19.12.2018 позивачем подано до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2018 року (а.с. 17). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 6320 грн.

Судом також встановлено, що 14.01.2019 позивачем подано до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року (а.с. 18). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 10043 грн.

Судом також встановлено, що 17.02.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2019 року (а.с. 19). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 226 грн.

Судом також встановлено, що 15.03.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2019 року (а.с. 20). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 5475 грн.

Судом також встановлено, що 16.04.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року (а.с. 21). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 11050 грн.

Судом також встановлено, що 16.05.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2019 року (а.с. 22). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 14626 грн.

Судом також встановлено, що 14.06.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2019 року (а.с. 23). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 5401 грн.

Судом також встановлено, що 18.07.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року (а.с. 24). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 2647 грн.

Судом також встановлено, що 15.08.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у м. києві, ДПІ у Оболонському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2019 року (а.с. 25). У рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року позивачем визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 3997 грн.

Перерахування позивачем грошових коштів на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість було здійснено відповідно до платіжних доручень: №147 від 18.12.2018 на суму 700,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за листопад 2018 р. ПП Венсон (код за ); № 153 від 20.12.2018 на суму 10400,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за грудень 2018 р. ПП Венсон (код за ); від 28.01.2019 на суму 2400,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за грудень 2018 р. ПП Венсон (код за ); № 165 від 14.01.2019 на суму 2900,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за грудень 2018 р. ПП Венсон (код за ); №18 від 21.02.2019 на суму 200 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за січень 2019 р. ПП Венсон (код за ); №34 від 28.03.2019 на суму 5500,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за лютий 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 42 від 12.04.2019 на суму 9800,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за березень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 60 від 26.04.2019 на суму 1300,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за березень 2019 р. ПП Венсон (код за ); №70 від 14.05.2019 на суму 11400,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за квітень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 83 від 27.05.2019 на суму 6000,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за квітень-травень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 90 від 26.06.2019 на суму 3000,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за травень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 97 від 23.07.2019 на суму 4500,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за липень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 123 від 30.08.2019 на суму 9800,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за серпень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 124 від 30.08.2019 на суму 7500,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за серпень 2019 р. ПП Венсон (код за ); № 131 від 13.09.2019 на суму 3550,00 грн., призначення платежу *;101;31466839; ПДВ за серпень 2019 р. ПП Венсон (код за ), що підтверджується банківською випискою ( а.с. 26-56).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що грошові кошти, які надходили на рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ, направлялись контролюючим органом на зменшення боргу у сумі 77892,39 грн, про що свідчить зворотній бік інтегрованої картки платника з податку на додану вартість за 2015-2019 роки.

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи, чи було дотримано контролюючим органом вимоги податкового законодавства при списанні грошових коштів з рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на погашення податкового боргу, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з абзацом другим пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, у разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами Податкового кодексу України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 Податкового кодексу України.

Так, згідно з абзацом першим пункту 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Натомість, Податковим кодексом України встановлені особливості щодо визначення джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до абзацу другого пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України).

Механізм формування та надсилання Державною фіскальною службою України реєстру для перерахування Державною казначейською службою України коштів з рахунків платників податку, відкритих у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість таких платників податку визначений Порядком формування та надсилання реєстру платників податків для перерахування коштів до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в умовах дії системи електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2015 № 1009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 грудня 2015 р. за № 1523/27968 (далі - Порядок № 1009 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 2 Порядку № 1009, підставою для формування Реєстру є наявність: рішення суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг; суми податкового боргу з податку на додану вартість у платника податку, щодо якого прийняте вищезазначене рішення про стягнення коштів, станом на дату формування Реєстру.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1009, реєстр формується на підставі надходження до органу ДФС рішень суду про стягнення коштів.

Норми статті 95 Податкового кодексу України встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у системі електронного адміністрування цього податку, а саме, у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Норми пункту 87.9 Податкового кодексу України встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма пункту 95.3 Податкового кодексу України регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

При співвідношенні цих норм кожна з них має окремий предмет регулювання: норми пункту 87.9 встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма пункту 95.3 регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

Непогашення податкового боргу дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи з погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Неправомірна поведінка невладного суб`єкта у цих відносинах не може виправлятися неправомірною поведінкою владного суб`єкта.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18; від 10.09.2019 у справі № 1840/3549/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Натомість, суд звертає увагу, що у акті перевірки відповідачем нічого не зазначено про наявність податкового боргу у позивача. Дана обставина стала відома лише із відзиву на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що станом на 27.12.2018 року за позивачем рахувалась податкова заборгованість у сумі 77892.39 грн. Разом із тим, відповідачем не наведено жодних відомостей щодо підстав виникнення податкового боргу, її складу, періоду формування, а також не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту його існування.

Згідно з даними Електронного кабінету платника податків заборгованість у позивача перед бюджетом щодо сплати податку на додану вартість відсутня.

Крім того, за період з січня 2016 року по березень 2018 року відсутність заборгованості з податку на додану вартість підтверджується висновками Окружного адміністративного суду м. Києва, наведеними у рішенні від 10.03.2020 у справі №640/18091/18, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020.

Також суд враховує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 640/14247/20, ухваленою за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства «Венсон» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2021, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення податкового боргу відмовлено.

У вказаній справі № 640/14247/20 контролюючий орган звертався до суду з вимогою про стягнення з рахунків Приватного підприємства «Венсон» податкового боргу у сумі 77 898,40 грн. Однак апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів існування заборгованості у відповідача, а контролюючим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, які саме суми та за які податкові періоди були погашені за рахунок сплачених коштів.

Натомість, відповідачем у справі № 640/14247/20 надано виписки банку по особовому рахунку Приватного підприємства «Венсон» щодо поповнення електронного рахунку в Системі електронного адміністрування ПДВ за період з 01.06.2017 по 30.06.2020, реєстр транзакцій у Системі електронного адміністрування ПДВ за аналогічний період, а також податкові декларації з ПДВ. З наведених доказів вбачається, що підприємство систематично та своєчасно поповнювало електронний рахунок у Системі електронного адміністрування ПДВ, а відповідні кошти зараховувалися в рахунок виконання податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість.

Крім того, суд звертає увагу, що обставини, які стали предметом розгляду у справі № 640/14247/20, охоплюють податкові періоди, у тому числі ті, що передують та перетинаються з періодом, який досліджувався контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки у справі №640/16410/20, а саме 2018 2019 роки. За результатами судового розгляду у справі № 640/14247/20 судом апеляційної інстанції встановлено відсутність податкового боргу у Приватного підприємства «Венсон», а відповідне судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на момент проведення камеральної перевірки у контролюючого органу були відсутні правові підстави для посилання на наявність у позивача податкового боргу, а доводи відповідача щодо існування заборгованості спростовуються судовими рішеннями, які набрали законної сили та мають преюдиційне значення для вирішення даного спору.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №292 від 17.06.2020 (а.с. 11).

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача, адже внаслідок його протиправного рішення було порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № від 02.06.2020.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ідентифікаційний код 43141267) на користь Приватного підприємства «Венсон» (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, 8, кв. 127; ідентифікаційний код 31466839) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.