Справа № 607/24213/21
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2025 Справа №607/24213/21 Провадження №2-а/607/73/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника відповідача Соболєва Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Покотило Ю. В. звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі ГУ Держгеокадастру у ТО) про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО Нестроєвого Ю. А. від 15 грудня 2021 року № 1659-ДК/0300По/08/01-21 справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , закрито.

При цьому вказаною постановою було встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 статей 125 та 126 Земельного кодексу України, яке полягає у самовільному зайнятті земельних ділянок площею 0,1000 га, а також знищення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,1065 га, у зв`язку із чим вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 Кримінального кодексу України.

Постанову від 15 грудня 2021 року № 1659-ДК/0300По/08/01-21, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО Нестроєвим Ю. А., позивач вважає протиправною і такою що підлягає скасуванню.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про схорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО Нестроєвим Ю. А. 26 листопада 2021 року на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у ТО від 09 листопада 2021 року № 1659-ДК (зі змінами відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у ТО від 23 листопада 2021 року № 1725-ДК) здійснено державний контроль шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за кадастровим номером :01:001:0413, яка розташована на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно наказуГУ Держгеокадастру у ТО від 09 листопада 2021 року № 1659-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» було вирішено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за кадастровим номером :01:001:0413 по м. Тернопіль, який було визначено провести у термін з 10 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року.

Наказом ГУ Держгеокадастру у ТО від 23 листопада 2021 № 1725-ДК було внесено зміни до наказу від 09 листопада 2021 року № 1659-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», а саме: в пункті 2 слова та цифри «по 22 листопада 2021» замінити словами та цифрами «по 29 листопада 2021»; в пункті 3 слова та цифри «до 23.11.2021» замінити словами та цифрами «до 30.11.2021 року».

Наказом ГУ Держгеокадастру у ТО від 25 листопада 2021 року № 1752-ДК було внесено зміни до наказу від 09 листопада 2021 року № 1659-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», а саме: в пункті 1 слова «по м. Тернопіль» замінити словами «на території Великогаївської територіальної громади».

Власником земельної ділянки :01:001:0413, яка згідно наказу відповідача була об`єктом перевірки, є саме позивач - ОСОБА_1 . Суб`єктом господарювання, відносно якого здійснювався захід державного контролю, був ФОП ОСОБА_1 . Однак, як вбачається зі змісту Актів від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 перед початком здійснення заходу державного нагляду з підставою для його проведення ніхто не ознайомлював, копії направлення (посвідчення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) не вручав, що є істотним порушенням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Більше того, внаслідок того, що захід державного контролю відносно позивача було проведено без його участі та без відома, він був позбавлений можливості викласти в акті перевірки усі свої зауваження, або ж надати документи чи пояснення з приводу встановлених інспектором порушень земельного законодавства.

Також виходячи із того, що початком здійснення заходу державного контролю наказом відповідача було визначено 10 листопада 2021 року, захід державного контролю за будь-яких обставин, мав бути проведений в строк до 22 листопада 2021 року (10 робочих днів).

Незважаючи на це, як вбачається з Актів від 26 листопада 2021 року, захід державного нагляду було проведено в період з 09 листопада 2021 року по 26 листопада 2021 року, тобто поза межами строку, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який є присічним і таким, що не може бути продовжений.

Більше того, згідно наказу відповідача перевірці підлягало дотримання вимог законодавства при використанні конкретно визначеної земельної ділянки (об`єкт перевірки) за кадастровим номером :01:001:0413.

Натомість, як вбачається із Акту обстеження земельної ділянки від 26 листопада 2021 року перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 листопада 2021 року, а також оскаржуваної постанови, державним інспектором було встановлено порушення щодо використання земельних ділянок, які є суміжними із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0413. Будь-яких порушень земельного законодавства, щодо використання земельної ділянки, яка була об`єктом перевірки, вищевказані документи не містять.

Відтак, при проведенні заходу державного контролю державний інспектор вийшов за межі питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, що є істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Будь-яких відомостей про те, на якій підставі державний інспектор дійшов висновку, що саме позивачем, а не іншою особою, допущено порушення вимог земельного законодавства відносно земельних ділянок, які є суміжними із земельною ділянкою, яка була об`єктом перевірки, оскаржувана постанова, як і акти обстеження земельної ділянки та перевірки дотримання вимог земельного законодавства, не містить.

З врахуванням викладеного, постанова від 15 грудня 2021 року № 1659-ДК/0300По /08/01-21, винесена державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО ОСОБА_2 , є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І. М. від 04 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року залишено без руху.

17 січня 2022 року судом зареєстрована заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю. В. щодо долучення квитанції про сплату судового збору на виконання ухвали суду від 04 січня 2022 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І. М. від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі № 607/24213/21; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

15 лютого 2022 року судом зареєстровано відзив представника відповідача ГУ Держгеокадастру у ТО І. Кузь, який подано через систему «Електронний суд» (16 лютого 2022 року відзив такого ж змісту подано до канцелярії суду), у якому він просить суд залишити позов без розгляду з наступних підстав.

Постанова про накладення адміністративного стягнення № 1659-ДК/0300По/08/01/-21 щодо ОСОБА_1 винесена 15 грудня 2021 року, та вручена цього ж дня ОСОБА_1 особисто. Таким чином, останнім днем звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є 25 грудня 2021 року. Проте, позовну заяву складено 27 грудня 2021 року, зареєстровано у Тернопільському міськрайонному суді 30 грудня 2021 року, тобто з пропущенням строку. Однак, позивачем не наведено, які причини пропуску строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення так і підстав для поновлення пропущеного строку.

Також представник відповідача звертає увагу на відмінності сфери застосування законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про державний контроль за використанням та охороною земель» при проведенні перевірки суб`єктів господарювання та перевірки об`єкту (земельної ділянки). Вважає, що слід розрізняти перевірки суб`єктів господарювання на предмет відповідності здійснюваної ними діяльності вимогам законодавства від перевірок щодо об`єкту, у цій справі такого як самовільно зайнята земельна ділянка. У спірних правовідносинах об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність.

Стосовно повноважень ГУ Держгеокадастру у ТО в сфері здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог земельного законодавства, то з врахуванням повноважень, визначених Положенням про ГУ Держгеокадастру у ТО, 09 листопада 2021 року було видано наказ № 1659-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», пунктом 1 якого наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за кадастровим номером :01:001:0413 по м. Тернопіль. Надалі до даного наказу внесено зміни, наказом від 23 листопада 2021 року № 1725-ДК продовжено по 29 листопада 2021 року термін здійснення заходу державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, а також наказом від 25 листопада 2021 року № 1752-ДК внесено зміни щодо здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0413 на території Великогаївської територіальної громади.

На виконання вищевказаного наказу (з внесеними змінами) та враховуючи повноваження, надані законодавством, ОСОБА_2 , державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель Головного управління (далі - державний інспектор) 26 листопада 2021 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0413 на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

У результаті проведення перевірки державним інспектором встановлено, що парканом із металевої секційної сітки огороджено земельну ділянку загальною площею 0,1911 га, яка вкрита щебеневим покриттям та використовується для складування і реалізації будівельних матеріалів. Вищезазначену площу земельної ділянки складають сформовані ділянки: площею 0,0846 га (к.н. :01:001:0413) та площею 0.0315 га (к.н. :01:002:0101), а також несформовані земельні ділянки загальною площею 0,0750 га.

Крім того, встановлено, що за межами огорожі до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0104; :01:001:2904; :01:001:0038; :01:001:1910 ОСОБА_1 самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 0,0250 га для складування дерев`яних будівельних піддонів, автомобільних шин та іншого. Додатково слід зазначити, що згадані земельні ділянки належать до земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належать на праві приватної власності громадянам.

Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0315 га (к.н. :01:002:0101) належить до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (землі загального користування, угіддя-пасовще). На дану земельну ділянку встановлено обмеження у використанні (охоронні зони навколо інженерних комунікацій площею 0,0079 га та охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи площею 0,0045 га). Крім цього на площу 0,0315 га встановлено земельний сервітут відповідно до договору про встановлення земельного сервітуту від 01 березня 2021 року, укладеного між Великогаївською сільською радою та ОСОБА_1 . Згідно даного договору встановлено право проходу та проїзду на велосипеді, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, право прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. На час обстеження земельної ділянки встановлено, що жодні ремонтно-будівельні роботи не ведуться.

Таким чином, державним інспектором встановлено, що ОСОБА_1 не маючи правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку чи право користування нею, самовільно зайняв несформовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,0750 га у межах встановленої огорожі (на План-схемі межі позначено червоним кольором), а також земельні ділянки приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами огорожі на загальну площу 0,0250 га. Даними діями порушено вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Отже, відповідно до перевірки, проведеної державним інспектором, ОСОБА_1 самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (0,0750 га + 0,0250 га), суміжну із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0413 на території Великогаївської територіальної громади.

За наслідками перевірки складено акт обстеження земельної ділянки від 26 листопада 2021 року № 1659-ДК/390/АО/10/01/-21 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки від 26 листопада 2021 року № 1659-ДК/1013АП/09/01/-21 щодо порушень вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України. Крім того, в даних документах вказується па те, що ОСОБА_1 знищив ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,1065 га, з них: площею 0,0315 га (к.н. :01:002:0101), та загальною площею 0,0750 га (самовільно зайняті ділянки в межах огорожі), вкривши площу даних земельних ділянок щебенем та використовуючи для складування будівельних матеріалів. Також, державним інспектором 26 листопада 2021 року винесено припис № 1659-ДК/0851Г1р/03/01/-21 про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства у відповідності до статтей 125, 126 Земельного кодексу України. Даний припис 30 листопада 2021 року надіслано позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом.

10 грудня 2021 року державним інспектором Нестроєвим Ю. А. складено протокол про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0299П/07/01/-21, а саме: про порушення статей 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 53-1 КУпАП, встановлено розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,1000 га, розрахованої відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, яка складає 360,10 грн. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 12:00 год. 15 грудня 2021 року у приміщенні ГУ Держгеокадастру у ТО.

У поясненні до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що на його переконання перевірка проведена незаконно, зібрані в ході перевірки докази є незаконними, порушень земельного законодавства не допускав.

Водночас при обстеженні земельної ділянки, яка є об`єктом перевірки дотримання вимог земельного законодавства площею 0,0846 га (к.н. :01:001:0413), що перебуває у власності позивача, встановлено, що крім цієї ділянки секційною огорожею огороджено суміжні із нею - несформовані земельні ділянки, які використовуються для складування та реалізації будівельних матеріалів, що підтверджуються доданою до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 26 листопада 2021 року план - схемою земельних ділянок. А також на ній відображено несформовані ділянки поза секційною огорожею, на яких наявне складування дерев`яних піддонів, автомобільних шин.

Стосовно заперечення щодо самовільного зайняття земельної ділянки, то позивачем не надано жодних доказів, правовстановлюючих документів, оформлених в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які підтверджують правомірність використання земельної ділянки, яка огороджена та межує із земельною ділянкою з к.н. :01:001:0413, яка була об`єктом перевірки, а також, яка використовується поза межами огорожі.

Отже, оцінивши встановлені відомості і наявні факти за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення державний інспектор дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що послужило обставиною закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 247 КУпАП). У зв`язку з цим, державним інспектором зроблено висновок про наявність в діях позивача ознак кримінального правопорушення, передбачених ст. 254 Кримінального кодексу України («Безгосподарське використання земель»). Виходячи зі змісту матеріалів перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 0.0846 га (к.н. :01:001:0413) встановлено, що окрім самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,1065 га (з них площею 0,0315 га (к.н. :01:002:0101) та загальною площею 0,0750 га (самовільно зайняті земельні ділянки в межах огорожі - на план-схемі позначені червоним кольором), Позивачем знищено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) та вкрито їх площу щебенем, використовуючи для складування будівельних матеріалів, про що зазначено як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в постанові. Такі дії ОСОБА_1 очевидно носять характер умисного безгосподарського використання земель, неправильного їх використання, що спричинило втрату їх родючості, порушення структури ґрунту (загородження, знищення ґрунтового покриву, покриття щебенем).

Внаслідок цього, державним інспектором 15 грудня 2021 винесено постанову № 1659-ДК/0300По/08/01-21 про закриття справи, якою державний інспектор постановив: справу про адміністративне правопорушення закрити та матеріали справи направити до Управління служби безпеки України в Тернопільській області, відповідно до ст. 253 КУпАП. Постанова про закриття справи вручена 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 особисто, що підтверджується його підписом та свідчіть про ознайомлення позивача із її змістом.

Виходячи зі змісту ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та як встановлено в ході проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання га охорони земель, має місце самовільне зайняття земельної ділянки, площа якої в цілому складає 0,1000 га. Крім того, встановлено наявність в діях позивача ознак кримінального правопорушення. Отже, постанова № 1659-ДКУ0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року про закриття справи винесена державним інспектором відповідно до вимог чинного законодавства.

12 лютого 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано клопотання адвоката Покотило Ю. В. про доручення до матеріалів справи договору про надання правової допомоги від 08 травня 2019 року, копії додатку від 15 грудня 2021 року № 15/12/21 до Договору про надання правової допомоги від 08 травня 2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 15/12/2021 від 15 грудня 2021 року та акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 14 лютого 2021 року.

23 січня 2021 року представник ГУ Держгеокадастру у ТО подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В його обґрунтування зазначено про те, що у зв`язку з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження, немає підстав для розгляду судом заявленої представником позивача вимоги про стягнення в повному обсязі судових витрат, в тому числі витрат на оплату правничої допомоги з відповідача. Суму судових витрат представник відповідача вважає необґрунтованою та неспівмірною адже не додано підтверджуючих документів про витрати на відрядження, не підтверджено обсяг часу, витрати на науково-теоретичну підготовку представника, не вказано які саме необхідні документи витребовувалась та збирались.

20 квітня 2022 року від представника відповідача ГУ Держгеокадастру у ТО надійшла до суду заява про зупинення провадження в адміністративній справі № 607/24213/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про скасування постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до набрання законної сили рішенням суду від 25 травня 2022 року Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 500/9889/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про визнання протиправним та скасування припису від 26 листопада 2021 року № 1659-ДК/0851Пр/03/01-21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2022 року матеріали адміністративної справи № 607/24213/21 розподілено до розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливці Л.М., згідно розпорядження керівника апарату № 444 від 27 квітня 2022 року, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Черніцької І. М. у відпустці.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 02 травня 2022 року прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 19 вересня 2022 року провадження в адміністративній справі № 607/24213/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Покотило Ю. В. до ГУ Держгеокадастру у ТО про скасування постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення зупинено до набрання законної сили рішенням від 25 травня 2022 року Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 500/9889/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про визнання протиправним та скасування припису від 26 листопада 2021 року № 1659-ДК/0851Пр/03/01-21.

04 квітня 2023 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 607/24213/21 між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду від 04 квітня 2023 року № 79, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я.

На запит Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року у справі № 607/24213/21, Тернопільський окружний адміністративний суд 11 липня 2025 року надав відповідь № 07-06/5507/25 (зареєстрована судом 18 липня 2025 року) про те, що у провадженні цього суду перебувала справа № 500/9889/21, у якій 25 травня 2022 року прийнято рішення. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області задоволено, скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 500/9889/21 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2024 року постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року залишено без змін. Станом на дату надання відповіді матеріали справи № 500/9889/21 перебувають на зберіганні в архіві суду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківської О. Я. від 21 липня 2025 року, прийнято до провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО про скасування постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та провадження у справі поновлено.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю. В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Пояснював суду про те, що перевірка проводилась протиправно, була порушена процедура, а відтак всі здобуті докази є недопустимими. Одна із земельних ділянок перебуває у власності позивача, а суміжні земельні ділянки у власності та користуванні ОСОБА_1 не перебували і доказів про це відповідачем здобуто не було, геодезичні виміри не проводилися.

Представник ГУ Держгеокадастру у ТО Соболєва Г. В. підтримала доводи поданого відзиву, вважає, що перевірка проводилася у відповідності до вимог чинного законодавства. Підставою для її проведення був лист СБУ. ОСОБА_1 під час проведення перевірки присутнім не був, однак він повідомлявся про її час і місце поштовим відправленням. В подальшому позивач отримав протокол і спірну постанову, яку оскаржує до суду.

З наданих суду матеріалів судом встановлено наступне.

У зв`язку із надходженням листа Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 3 листопада 2021 року № 69/14-3310 ГУ Держгеокадастру у ТО прийняло наказ від 09 листопада 2021 року № 1659-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», пунктом 1 якого передбачено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за кадастровим номером :01:001:0413 у м. Тернопіль.

В подальшому до цього наказу внесено зміни згідно з наказами від 23 листопада 2021 року № 1725-ДК (продовжено по 29 листопада 2021 року строк здійснення заходу державного контролю) та від 25 листопада 2021 року № 1752-ДК (в пункті 1 слова «по м. Тернопіль» замінено словами «на території Великогаївської територіальної громади»).

26 листопада 2021 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО (далі - державний інспектор) провів перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0413 на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за результатами чого склав:

акт обстеження земельної ділянки № 1659-ДК/390/АО/Ю/01/-21;

акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки № 1659-ДК/1013АП/09/01/-21.

За змістом цих актів за результатами проведення перевірки державним інспектором установлено, що огорожею із металевої секційної сітки огороджена земельна ділянка загальною площею 0,1911 га, яка вкрита щебеневим покриттям та використовується для складування і реалізації будівельних матеріалів. Указану площу земельної ділянки складають сформовані ділянки: площею 0,0846 га (кадастровий номер :01:001:0413) та площею 0,0315 га (кадастровий номер :01:002:0101), а також несформовані земельні ділянки загальною площею 0,0750 га.

Також виявлено, що за межами огорожі до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0104, :01:001:2904, :01:001:0038 та :01:001:1910 ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку загальною площею 0,0250 га для складування дерев`яних будівельних піддонів, автомобільних шин та іншого.

За результатами вказаної перевірки державний інспектор виніс припис від 26 листопада 2021 року за № 1659-ДК/0851Пр/03/01/-21 про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України який оскаржувався позивачем у судовому порядку.

За змістом Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 09 грудня 2021 року, а саме: відомості про земельну ділянку: :01:001:0413, категорія земель: землі промисловості транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, форма власності: приватна, площа земельної ділянки: 0,0846, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, Великогаївська сільська рада, прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи: ОСОБА_1 , дата державної реєстрації права: 15 травня 2015 року, номер запису про право: 9715510, орган, що здійснив державну реєстрацію права: Тернопільське районне управління юстиції.

10 грудня 2021 року державним інспектором Нестроєвим Ю. А. складено протокол про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0299П/07/01/-21, про порушення статей 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 53-1 КУпАП. Розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розрахована відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, складає 360,01 грн.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що згідно відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0315 га (кадастровий номер :01:002:0101) належить до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (землі загального користування, угіддя-пасовище). На цю земельну ділянку установлено обмеження у використанні (охоронні зони навколо інженерних комунікацій площею 0,0079 га та охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи площею 0,0045 га). Крім цього на площу 0,0315 га встановлено земельний сервітут відповідно до договору про встановлення земельного сервітуту від 1 березня 2021 року, укладеного між Великогаївською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Згідно з цим договором установлено право проходу та проїзду на велосипеді, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, право прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

За висновком державного інспектора, позивач, не маючи правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку чи право користування нею, самовільно зайняв несформовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,0750 га у межах встановленої огорожі.

Отже установлено, що загальна площа самовільно зайнятої земельної ділянки, суміжної із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0413 на території Великогаївської територіальної громади, становить 0,1000 га (0,0750 га + 0,0250 га), що є порушенням статей 125 та 126 Земельного кодексу України.

Під час перевірки державним інспектором також установлено, що позивач своєю діяльністю знищив ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 0,1065 га, з них: площею 0,0315 га (кадастровий номер :01:002:0101) та загальною площею 0,0750 га (самовільно зайняті ділянки в межах огорожі), вкривши площу цих земельних ділянок щебенем та використовуючи для складування будівельних матеріалів.

За безгосподарське використання вищезгаданих земельних ділянок, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, за ст. 254 Кримінального кодексу України.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під розписку у протоколі про адміністративне правопорушення було повідомлено, що розгляд спраи відбудеться о 12 год. 00 хв. 15 грудня 2021 року.

Постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО Нестроєвого Ю. А. від 15 грудня 2021 року № 1659-ДК/0300По/08/01-21 справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , закрито. Зміст спірної постанови повністю дублює описаний вище зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Державним інспектором під час розгляду справи було зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність заяий передбачено ст. 254 Кримінального кодексу України, а відтак матеріали справи постановлено напраити до Управіління служби безпеки в Тернопільській області.

ГУДержгеокадастру у ТО отримано відповідь від Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-8406ВИХ-25, яким інформовано про те, що СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 07 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 254, ч.ч. 1-3 ст. 197-1 КК України. За результатами проведеного досудового розслідування слідчим СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в області Марчук Г. Р. 30 червня 2023 року прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За встановлених вище обставин, вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу на те, що строк звернення до суду з приводу оскарження спірної постанови позивачем не пропущено.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені ст. 289 КУпАП.

Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Правова норма закріплена у частині другій статті 286 КАС України, передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Постанова про закриття справи № 1659-ДК/0300По/08/01-21, винесена державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ГУ Держгеокадастру у ТО Нестроєвим Ю. А. 15 грудня 2021 року та отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у день її постановлення.

Позовна заява ОСОБА_1 подана через представника адвоката Покотило Ю. В. шляхом надіслання до суду поштовим відправленням 28 грудня 2021 року.

За змістом частин 5, 6 ст. 120 КАС України, останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч. 3 ст. 67 КЗпП, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, якщо святковий або неробочий день (ст. 73 КЗпП) збігається з вихідним, то вихідний день має бути перенесено на наступний після святкового або неробочого.

Тому за графіком п`ятиденного робочого тижня з вихідними днями в суботу та неділю у 2021 року переносяться: вихідний день у суботу 25 грудня на понеділок 27 грудня, що узгоджується з даними виробничого календаря на 2021 рік.

Відтак звернення позивача до суду мало місце у строк визначений процесуальним законом, реєстрація судом позову 30 грудня 2021 року є відмінною від самого звернення до суду, яке мало місце 28 грудня 2021 року, в останній день строку.

Щодо вирішення спору по суті, то суд виходить з наступного

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною сьомою статті 41 Конституції України установлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Суть і завдання земельного законодавства визначено положеннями статті 4 Земельного кодексу України, згідно із якою земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин; завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно зі статтею 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

За нормами абзацу першого частини першої статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом (частина друга цієї ж статті).

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України від 19 червня 2003 року № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля (преамбула до цього Закону).

У статті 1 цього Закону визначено терміни, які застосовуються в ньому, зокрема: охорона земель - це система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначені основні завдання державного контролю за використанням та охороною земель, до яких належать: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України;

забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Основними принципами здійснення державного контролю за використанням та охороною земель положеннями статті 3 цього ж Закону передбачено, зокрема: забезпечення раціонального використання та охорони земель як основного національного багатства, що перебуває під особливою охороною держави; пріоритет вимог екологічної безпеки у використанні земельних ресурсів над економічними інтересами; повне відшкодування шкоди, заподіяної довкіллю внаслідок порушення земельного законодавства України; поєднання заходів економічного стимулювання і відповідальності у сфері використання та охорони земель.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

За приписами статті 9 вищезгаданого Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Законом України від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ (набрав чинності 27 травня 2021 року) статтю 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» було доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України «Про охорону земель», «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель регламентовані положеннями статті 10 вищезазначеного Закону, частинами першою, другою якої встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» визначено, що організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

За змістом пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Суд беззаперечно встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0413 щодо якої на підставі листа Управління Служби безпеки України в Тернопільській області,здійснювався державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, шляхом проведення перевірки державним інспектором. В ході цієї перевірки було складено акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта, а також припис від 26 листопада 2021 року за № 1659-ДК/0851Пр/03/01/-21 про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства, який був предметом оскарження у справі № 500/9889/21, яка розглядалася Тернопільським окружним адміністративним судом.

У постанові від 06 грудня 2024 року у справі № 500/9889/21, надаючи оцінку правовідносинам у справі № 607/24213/21, які пов`язані зі спірними правовідносинами, висловлено позицію про те, що: «Так, у постанові від 26 лютого 2024 року, прийнятій у справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов висновку, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» поширює свою дію на спірні у цій справі правовідносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за використанням та охороною земель, а його норми потрібно застосувати як загальні норми щодо основних принципів і порядку здійснення державного контролю у сфері господарської діяльності, пов`язаної з використанням та охороною земель, стосовно норм спеціального Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який окреслює лише загальні риси організації і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у сукупності як такі, що не вступають у суперечність із змістом цих норм щодо процедурних питань, пов`язаних із проведенням відповідної перевірки в межах державного контролю, оскільки використання землі як об`єкта державного контролю та охорони нерозривно пов`язано з діяльністю на ній суб`єктів земельних відносин, у тому числі господарської.

У цій же постанові Верховного Суду наголошено, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає процедуру проведення перевірок під час здійснення заходів такого контролю у сфері земельних відносин, яка охоплює як суб`єктів, так і об`єкти цих відносин, встановлює механізм державного контролю за використанням та охороною земель, який здійснюється шляхом проведення перевірки, її види та порядок складання документів за наслідками перевірок у цій сфері.

З урахуванням вказаного висновку та обставин цієї справи Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» установлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів. Їх дотримання може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. З розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) про призначення і проведення перевірки суб`єкт господарювання має бути обізнаним у встановлений законом спосіб до її початку. Такий суб`єкт також має право на участь у проведенні перевірки, прийнятті рішень за її наслідками. Має право на оскарження таких рішень. Порушення порядку проведення перевірки, передбаченого цим Законом, та порушення порядку прийняття рішень за наслідками такої перевірки є істотними порушеннями процедури заходу державного нагляду (контролю).

Зазначено, що аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 вересня 2020 року у справі № 826/15258/17, від 10 січня 2019 року у справі № 823/922/17, від 10 липня 2018 року у справі № 818/1511/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 813/3201/17 та від 13 червня 2019 року у справі № 815/5113/17, на які позивач як і в касаційній скарзі, яка наразі розглядається, покликався в обґрунтуванні підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Розглянувши цю справу в касаційному порядку, Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2024 року визнав доведеними встановлені судом апеляційної інстанції обставини стосовно порушення позивачем вимог земельного законодавства, які виявлено під час проведення відповідачем перевірки у спірних правовідносинах та зафіксовано у акті перевірки й складеному за її результатами приписі.

Верховний Суд також нагадав висловлену раніше у постанові від 12 грудня 2023 року правову позицію цього ж Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 160/7116/19, згідно з якою:

«…суто формальні порушення під час проведення перевірки, за наявності доведеного факту порушення земельного законодавства України, вчиненого суб`єктом земельних відносин, який здійснює господарську діяльність, пов`язану з використанням та охороною об`єкта перевірки - землі як основного національного багатства, що перебуває під особливою охороною держави, не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої перевірки в цілому.

Формальний недолік проведення перевірки має місце тоді, коли він не призвів до порушення процедурних гарантій суб`єкта земельних відносин, який здійснює господарську діяльність, пов`язану з використанням та охороною землі, не спричинив наслідків, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист під час проведення перевірки».

Надаючи оцінку аргументам позивача про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, суд апеляційної інстанції установив, визначений абзацом першим частини четвертої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» строк здійснення заходу державного нагляду (контролю) у спірних правовідносинах не було перевищено, оскільки обстеження земельної ділянки та складання розпорядчих документів за її результатами, зокрема акту перевірки та припису про усунення порушень вимог земельного законодавства, відбулось упродовж одного дня, а саме 26 листопада 2021 року.

Тож за таких обставин колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції цілком слушно та обґрунтовано відхилив доводи позивача стосовно порушення посадовими особами ГУ Держгеокадастру встановленої законом процедури проведення перевірки в частині недотримання строку здійснення такого заходу.

Апеляційний суд визнав необґрунтованими аргументи ОСОБА_1 про те, що всупереч положенням статей 4-7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» його не було ознайомлено з підставою для проведення перевірки, не вручались копії направлення (посвідчення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), а перевірку було проведено без повідомлення про неї та без участі позивача, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема на участь у такому контрольному заході, на надання письмових пояснень та зауважень стосовно висновків перевірки та складених за її результатом розпорядчих актів.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що проведення у спірних відносинах перевірки без участі ОСОБА_1 у цьому конкретному випадку та за встановлених у справі фактичних обставин не може слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої перевірки в цілому.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим й звертає увагу на те, що скасування наслідків здійсненого уповноважених органом заходу державного нагляду (контролю) лише з формальних підстав та тільки у зв`язку з встановленням факту процедурних порушень під час проведення перевірки та прийняття рішення за її результатами може бути проявом такого явище як «правовий пуризм».

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 160/6457/22 зазначав, що поняття «пуризм» прийнято розуміти як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом.

Поняття «правового пуризму» було введено в правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі також ЄСПЛ).

Зокрема, у рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Таким чином, «правовий пуризм» на відміну від обставин «істотного та непереборного характеру» завжди призводить до порушення принципу правової визначеності; «правовий пуризм» - невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд; «правовий пуризм» може носити як добровільний характер й проявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, не допускаючи відступ від правових приписів.

Суд вважає, що зазначений підхід підлягає застосуванню і стосовно оцінки адміністративним судом рішень суб`єктів владних повноважень, особливо тих, які стосуються значного суспільного інтересу, зокрема, питань благоустрою та містобудування, екології, безпеки, конституційних прав та свобод громадян тощо.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а та від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20, а згодом був застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 травня 2021 року у справі № 210/5129/17 та від 10 травня 2024 року у справі № 160/9951/21.

Питання скасування адміністративних актів з підстав їх процедурних недоліків досліджувалося Верховним Судом й у постанові від 3 грудня 2021 року у справі № 369/7844/17.

У цій постанові Верховний Суд вказував, що процедурні порушення, в залежності від їх характеру, можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не зумовлюють впливу на нього.

Суд наголошував, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18.

У справі, яка розглядається, позивач в обґрунтуванні своїх позовних вимог покликався лише на сам факт недотримання, на його думку, процедури проведення перевірки, однак не доводив і не довів того, що це зумовило неповноту здійсненого відповідачем заходу державного нагляду (контролю), недостовірність встановлених за результатами перевірки фактів та обставин, помилковість висновків перевіряючих по суті виявлених порушень, викладених у акті такої перевірки та інших, складених за її результатами, розпорядчих документах.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого у адміністративному судовому процесі покладено обов`язок доказування законності прийнятого ним рішення, довів факт допущення позивачем порушень вимог земельного законодавства, виявлених під час проведення перевірки та зафіксованих у складених за її результатами розпорядчих документах, що підтверджено й висновками судів, які здійснювали розгляд цієї справи, зокрема й Верховним Судом. Вказані обставини позивачем не спростовані як не доведено і того, що у разі проведення перевірки за його участю відповідачем могло бути прийняте інше рішення за результатами здійснення такого заходу.

Отже за таких обставин саме лише покликання позивача на порушення відповідачем процедури проведення перевірки у спірних правовідносинах не може слугувати достатньою та самостійною підставою для скасування її результатів у цілому».

Предметом позову у адміністративній справі № 500/9889/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у ТО було визнання протиправним та скасування припису від 26 листопада 2021 року № 1659-ДК/0851Пр/03/01-21, яким встановлено ті ж обставини, які відображено державним інспектором в постанові про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року і тими ж підставами - порушення процедури проведення перевірки ОСОБА_1 було обґрунтовано позовні вимоги, яким Верховний Суд та суд апеляційної інстанції надали правову оцінку та які є встановленими і не доказуються при розгляді іншої справи(ч. 4 ст. 78 КАС України).

Відтак, за встановлених обставин, суд виснує, що покликання позивача на порушення відповідачем процедури проведення перевірки у спірних правовідносинах не може слугувати достатньою та самостійною підставою для скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 .

Державний інспектор діяв у межах наданих йому повноважень на складення протоколу про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розгляду відповідно до законодавства справи про адміністративне правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Позивач отримав протокол про адміністративне правопорушення, висловив у ньому свої заперечення, був присутній під час розгляду справи адміністративне правопорушення та отримав у той же день постанову державного інспектора, яку оскаржив у судовому порядку.

Отож, державний інспектор діяв у межах встановленої законом процедури та норм матеріального права, а відтак постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року є законною, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 у її скасуванні.

Згідно із ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

На підставі ст.ст. 9, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення № 1659-ДК/0300По/08/01-21 від 15 грудня 2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: вул. Лисенка, буд. 20А, м. Тернопіль, 46002.

Головуючий суддя О. Герчаківська