Справа № 360/2123/25
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2123/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах адвокатом Єфімік Оленою Олександрівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач), подана в її інтересах адвокатом Єфімік Оленою Олександрівною (далі - представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій представник позивача, з урахуванням ухвали від 27 листопада 2025 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 про відмову у здійсненні страхових виплат ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області прийняти рішення про поновлення нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_1 з 30 квітня 2025 року у спосіб, установлений частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і на виконання пункту 8 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач страхових виплат.

Відповідач припинив нарахування регресу з 1 лютого 2022 року неправомірно.

Місцем реєстрації і містом фактичного проживання позивача є с-ще Верхньобогданівка Луганської області.

Позивачем подано заяву про поновлення виплат, але постановою від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 відповідач відмовив позивачу у поновленні виплат. Причину прийняття негативного рішення відповідач не зазначив.

Представник позивача вважає постанову відповідача щодо припинення страхової виплати позивачу протиправною та просить позовні вимоги задовольнити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 16 грудня 2025 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 22994/2025 подало відзив на позовну заяву від 15 грудня 2025 року б/н, у якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

На обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» (далі - Постанова № 1323) установлено Пенсійному фонду України з 1 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442, яка набрала чинності з 1 січня 2023 року, установлено:

припинити з 1 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, у тому числі, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області;

утворити комісії з реорганізації управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у тому числі, комісію з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області;

голові комісії з реорганізації Фонду та головам комісій з реорганізації управлінь виконавчої дирекції Фонду, окрім іншого, постановлено забезпечити здійснення заходів з припинення Фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду у чотиримісячний строк з дня набрання чинності Законом України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1467 затверджено Порядок здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - Порядок № 1467).

Так, відповідно до Порядку № 1467 виконавча дирекція Фонду соціального страхування та її робочі органи передають Пенсійному фонду України в електронній формі виплатні документи на січень 2023 року засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів до 2 січня 2023 року, а бази даних, носії інформації та програмне забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, за актами приймання-передачі - до 20 січня 2023 року.

До передачі виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами Пенсійному фонду України виплатних документів, баз даних і носіїв інформації страхові виплати здійснюються у спосіб та у розмірі, що визначені на підставі даних за останній виплатний період, що обробляються Міністерством фінансів відповідно до Порядку взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 151, методики верифікації державних виплат, що здійснюються з рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої Міністерством фінансів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як того і вимагає пункт 3 Постанови № 1323 та Порядок № 1467, своєчасно прийняло від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області виплатні документи на січень 2023 року та справи про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких здійснено нарахування для виплати у січні 2023 року та по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання).

Згідно із даними Акта приймання-передачі від 16 січня 2023 року № 2 справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання), ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , перебувала на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.

Заборгованість зі страхових виплат станом на 1 січня 2023 року перед потерпілою ОСОБА_1 складає 22791,23 грн (причина виникнення заборгованості - заблокований напрямок виплат) кількість сторінок справи, що передається, 2 (два аркуші).

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не отримувало виплатних документів на січень 2023 року на ім`я позивача - ОСОБА_1 , отже, у січні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області страхові виплати на рахунок позивача не здійснювало.

Відповідно до бази даних підсистеми «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України ОСОБА_1 як потерпіла внаслідок нещасного випадку на виробництві страхові виплати з 1 січня 2023 року не отримує.

Відповідно виписки з акта обстеження МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, від 16 травня 1980 року № 74, ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 40 % з 3 березня 1980 року та діє безстроково.

З мігрованої електронної особової справи Фонду соціального страхування України № 12001-75988463 ОСОБА_1 слідує, що потерпіла ОСОБА_1 з 1 вересня 2001 року перебувала на обліку у Станично-Луганському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області та отримувала щомісячні страхові виплати поштовим переказом через Луганську філію АТ «Укрпошта».

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нараховувало та фактично сплачувало потерпілому - позивачу щомісячні страхові виплати у період з 1 вересня 2001 року до 31 січня 2022 року (остання виплата щомісячної страхової виплати за січень 2022 року здійснювалась у розмірі 2307,46 грн).

За інформацією, що міститься на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відділення поштового зв`язку, розташоване за адресою: площа Миру, буд. 1, с. Верхньобогданівка, Щастинського (Станично-Луганського) району, Луганської області, 93642 (населений пункт, де зареєстрована та фактично проживає позивач), знаходиться на ліній зіткнення, проте у зв`язку із загрозою життю працівників та споживачів послуг поштового зв`язку тимчасово послуги поштового зв`язку не надаються. Через широкомасштабну військову агресію з боку Російської Федерації, проведення активних бойових дій на території Луганської області і майже повною її окупацією АТ «Укрпошта» не має технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій у населені пункти Луганщини, у зв`язку з чим перерахування пенсії через оператора поштового зв`язку неможливе.

Отже, потерпіла отримувала щомісячні страхові виплати через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України та у зв`язку з неможливістю здійснювати виплату і доставку пенсій у населені пункти Луганщини, з лютого 2022 року виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області припинено.

Перерахування щомісячних страхових виплат потерпілій не здійснювалось з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року.

Позивач після припинення їй виплати з 1 лютого 2022 року за поновленням щомісячної страхової виплати не зверталась та не надавала документів, підтверджуючих її реєстрацію на підконтрольній українській владі території, так само не надавала і реквізитів банківського рахунку, на який належало виплачувати щомісячні страхові виплати, або інших документів, які б доводили її право на отримання страхових коштів за цей період.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області у зв`язку з відсутністю інформації про місцеположення потерпілої - ОСОБА_1 , неможливістю провести верифікацію даних проживання та виплачувати страхові виплати через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України та неможливістю здійснювати виплату і доставку пенсій у населені пункти Луганщини, відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону, що діяла з 2 квітня 2022 року), на підставі пункту 6 частини першої статті 46 та частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону, що діяла з 2 квітня 2022 року), постановою від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», припинило з 1 грудня 2022 року потерпілій - ОСОБА_1 , номер справи 700242, номер випадку 90082, щомісячну страхову виплату у розмірі 2307,46 грн.

Позивач після припинення їй виплат як з 1 лютого 2022 року, так і з 1 грудня 2022 року за поновленням щомісячної страхової виплати не зверталась та не надавала документів, підтверджуючих її реєстрацію в Україні, або інших документів, які б доводили її право на отримання страхових коштів за цей період.

4 серпня 2024 року ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала заяву про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням). На заяву від 4 серпня 2024 року, подану в електронній формі, не накладено електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу заявника, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Рішенням від 7 серпня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати у зв`язку з відсутністю інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи).

3 вересня 2024 року ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала заяву про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням).

Рішенням від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати у зв`язку з відсутністю інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи).

21 вересня 2024 року ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала три ідентичні заяви про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням). На заяви від 21 вересня 2024 року, подані в електронній формі, не накладено електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу заявника, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. У підсистемі «Звернення» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України заяви від 21 вересня 2024 року зареєстровані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 21 вересня 2024 року за №№ 102533, 102534, 102535.

У заявах позивача від 21 вересня 2024 року зазначено фактичне місце проживання: с. Верхньобогданівка, Нижньотеплівської сільської територіальної громади, Щастинського району, Луганської області.

Відповідно до розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами), Нижньотеплівська селищна територіальна громада тимчасово окупована.

Питання поновлення виплати ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати може бути вирішено у разі її особистого звернення до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України із документом, що посвідчує особу, для проходження фізичної ідентифікації або у разі подання нею заяви про продовження страхових виплат через вебпортал за умови здійснення нею авторизації на вебпорталі з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис».

Листом відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 1 жовтня 2024 року № 1200-0201-8/24940 до відома ОСОБА_1 доведено, що за результатом розгляду заяв від 21 вересня 2024 року, зареєстрованих за №№ 102533, 102534, 102535, відмовлено у розгляді заяв, оскільки зазначені заяви не містять електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, в зв`язку з чим відсутня можливість встановити особу. Окремого рішення щодо відмови в подовженні страхової виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не приймалось.

24 жовтня 2024 року за вхідним реєстраційним № 5381/8 відповідач зареєстрував адвокатський запит Олесі Котік від 20 жовтня 2024 року № 01/10, поданий в інтересах ОСОБА_1 , щодо надання інформації про причини невиплати щомісячних страхових виплат позивачу.

Інформацію на адвокатський запит відповідач надав листом від 29 жовтня 2024 року за № 1200-0208-8/27509.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка набрала чинності 20 березня 2025 року, затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території (далі - Порядок № 299).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 299 до фізичної ідентифікації прирівнюється: авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис»(«Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія); ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.

Приписами пункту 8 Порядку № 299 передбачено, що поновлення страхових виплат особам, яким їх припинено відповідно до пункту 8 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України: після проходження фізичної ідентифікації протягом року з дати припинення виплати; за заявами про поновлення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.

Страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299, у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.

Відповідач зазначає, що оскільки щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 призупинені з 1 грудня 2022 року постановою від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41, то вимога щодо подання заяви про поновлення страхових виплат із використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), є обґрунтованою.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 299 визначено, що особам, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України або які виїхали на підконтрольну Україні територію з тимчасово окупованих російською федерацією територій України, виплата, зокрема, страхових виплат проводиться за умови неодержання страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала заяву про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку із нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням). Зазначена заява підписана заявницею кваліфікованим електронним підписом КНЕДП ДПС та зареєстрована в підсистемі «Звернення» ІКІС ПФУ у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області 29 вересня 2025 року за № 9745.

У зверненні від 26 вересня 2025 року відсутній документ / позначка про проходження заявницею - ОСОБА_1 фізичної ідентифікації. Також відповідач зазначив, що у порушення вимог пункту 3 розділу ІІ Порядку № 4-1 до заяви не долучено обов`язковий документ, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Постановою від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 за результатом розгляду заяви від 26 вересня 2025 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у розгляді заяви про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку із нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) від 21 вересня 2025 року у зв`язку із відсутністю інформації, що підтверджує право на страхову виплату.

Про прийняте рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 16 жовтня 2025 року № 1200-0206-8/31216.

Отже, резюмує відповідач, за період 2022-2025 років ОСОБА_1 зверталася засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України із ідентичними заявами про призначення / перерахування / продовження /страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), а саме:

у 2024 році з 6 (шістьома) заявами, які зареєстровані у підсистемі «Звернення» ІКІС ПФУ в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області 4 серпня 2024 року за № 100392, 3 вересня 2024 року за № 101691 та від 21 вересня 2024 року за №№ 35 та № 102537. Заяви ОСОБА_1 , подані у 2024 році через вебпортал Пенсійного фонду України, не містять електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, в зв`язку з чим відсутня можливість встановити особу заявниці. Тому ОСОБА_1 відмовлено в розгляді зазначених заяв, про що заявниці повідомлено листами від 29 липня 2024 року № 5145-5296/К-03/8-1200/24, від 19 вересня 2024 року № 6887-6699/К-03/8-1200/24, від 1 жовтня 2024 року № 1200-0201-8/24940 із роз`ясненнями причин відмови у розгляді заяв та порядок поновлення страхових виплат на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 Інформація про наявність цифрового підпису та кому він належить в зверненнях відсутня;

у 2025 році з 1 (однією) заявою, яка зареєстрована в підсистемі «Звернення» ІКІС ПФУ в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 26 вересня 2025 року № 9745, яка підписана заявницею кваліфікованим електронним підписом КНЕДП ДПС.

Із урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Луганський окружний адміністративний суд своїми ухвалами від:

- 5 листопада 2025 року позовну заяву залишив без руху;

- 27 листопада 2025 року:

повернув позовну заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Єфімік Оленою Олександрівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії за період з 1 лютого 2022 року до 29 квітня 2025 року включно позивачу;

відкрив провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Єфімік Оленою Олександрівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 3 березня 1980 року є отримувачем страхової виплати внаслідок трудового каліцтва, яку отримувала у Станично-Луганському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, з 1 січня 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач щомісячної страхової виплати, про що свідчать мігрована електронна особова справа Фонду соціального страхування України № 700242 (90082.0), акт про нещасний випадок на виробництві від 3 березня 1980 року № 1, постанова Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» та постанова Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 «Про відмову у здійсненні страхових виплат / наданні соціальних послуг».

Згідно із відповіддю з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 26 листопада 2025 року № 2051976 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу довідки внутрішньо переміщеної особи на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відсутні.

Відповідно до мігрованої електронної особової справи Фонду соціального страхування України № 700242 (90082.0) у період з 1 березня 2021 року до 28 лютого 2022 року розмір страхової виплати позивача складав 2024,09 грн, у період з 1 березня 2022 року до 30 листопада 2022 року - 2307,46 грн.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області постановою від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» припинило потерпілій ОСОБА_1 , номер справи 700242, номер випадку 90082, щомісячну страхову виплату у розмірі 2307,46 грн; підстава припинення - пункт 6 частини першої статті 46, частина друга статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; дата припинення - з 1 грудня 2022 року.

Згідно із витягом з акта приймання-передачі від 16 січня 2023 року № 2 (додаток № 2 до передавального акта) справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання) за порядковим № 2270 значиться ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , наявна заборгованість (без рахування нарахувань для виплати у січні 2023) Фонда перед потерпілим - 22791,23 грн.

Відповідно до витягу з Розшифровки інших поточних зобов`язань по розрахункам з депонентами по виплатах потерпілим станом на 27 квітня 2023 року (Додаток № 10.4 до передавального акта) за порядковим № 1130 значиться ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , номер особової справи - НОМЕР_2 (90082.0), КЕКВ - 2731.1, сума депонованих страхових виплат - 22791,23 грн, дата виникнення заборгованості (дд.мм.рр) - 30 листопада 2022 року, причина виникнення заборгованості - заблокований напрямок виплат.

На звернення позивача через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України № ВЕБ-12001-Ф-С-24-120186 з питання поновлення щомісячних страхових виплат, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за № 5296/К-1200-24, відповідач листом від 29 липня 2024 року № 5145-5296/К-03/8-1200/24 повідомив позивача про те, що відповідно до бази даних підсистеми «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України на обліку як потерпіла особа внаслідок нещасного випадку на виробництві в Головному управлінні позивач не перебуває, страхові виплати не отримує. Згідно із даними акта приймання-передачі від 16 січня 2023 року справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати, переданими Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, позивач перебувала на обліку в Станично-Луганському відділенні управління Фонду соціального страхування України у Луганській області та отримувала щомісячні страхові виплати поштовим переказом через Луганську філію АТ «Укрпошта». У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією з боку Російської Федерації та активними бойовими діями на території Луганської області відділення АТ «Укрпошта» тимчасово призупинено діяльність, тому щомісячна страхова виплата з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року не виплачувалась. Відповідно до постанови про припинення (затримання) щомісячних страхових виплат, переданої Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, позивачу з 1 грудня 2022 року припинено нарахування щомісячних страхових виплат на підставі пункту 6 частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку із відсутністю інформації про місцезнаходження позивача. Також зазначеним листом роз`яснено порядок поновлення страхових виплат.

4 серпня 2024 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до відповідача із заявою про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) на відкритий у банківській установі рахунок, додавши до неї паспорт, довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, виписку з акта огляду з визначення відсотку втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, пов`язаного з роботою, від 16 травня 1980 року № 74, акт про нещасний випадок на виробництві від 3 березня 1980 року № 1, банківські реквізити.

Згідно з інформацією з ІКІС ПФУ за наслідками розгляду звернення позивача від 4 серпня 2024 року відповідач прийняв рішення від 7 серпня 2024 року № 12001-24-1 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи).

3 вересня 2024 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до відповідача з заявою про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), яка є аналогічною заяві від 4 серпня 2024 року, та аналогічним пакетом документів.

Згідно з інформацією з ІКІС ПФУ за наслідками розгляду звернення позивача від 3 вересня 2024 року відповідач прийняв рішення від 11 вересня 2024 року № 12001-24-2 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи).

Листом від 19 вересня 2024 року № 6887-6699/К-03/8-1200/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області серед іншого повідомило позивача про те, що її заява від 3 вересня 2024 року, подана через вебпортал Пенсійного фонду України, не містить електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, у зв`язку із чим відсутня можливість встановити особу. Також неможливо встановити особу позивача згідно із заявою від 4 серпня 2024 року, долученої до звернення на вебпортал Пенсійного фонду України, оскільки вона складена не у присутності працівників сервісного центру Пенсійного фонду України. Зазначено, що для поновлення страхових виплат позивачу необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру) з заявою про здійснення страхової виплати та документами: паспорт громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків; довідка внутрішньо переміщеної особи за місцем реєстрації на підконтрольній українській владі території; банківські реквізити для перерахування страхових виплат; акт розслідування нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (за наявністю); висновки МСЕК про встановлення відсотків втрати професійної працездатності. Або подати зазначену заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в розділі «Комунікації з ПФУ» (Заяви на страхову виплату) разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), авторизувавшись в особистому електронному кабінеті за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.

21 вересня 2024 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до відповідача з трьома ідентичними заявами про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), які є аналогічними заявам від 4 серпня 2024 року та від 3 вересня 2024 року, та аналогічним пакетом документів.

Відповідно до інформації з ІКІС ПФУ за наслідками розгляду звернень позивача від 21 вересня 2024 року відповідач прийняв:

рішення від 24 вересня 2024 року № 12001-24-3 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи);

рішення від 24 вересня 2024 року № 12001-24-4 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи);

рішення від 24 вересня 2024 року № 12001-24-5 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи);

рішення від 25 жовтня 2025 року № 12001-24-6 про відмову у поновленні страхової виплати, причина відмови - відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи).

Листом від 1 жовтня 2024 року № 1200-0201-8/24940 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області серед іншого повідомило позивача про те, що заяви від 21 вересня 2024 року за №№ 102533, 102534, 102535, подані через вебпортал Пенсійного фонду України, не містять електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, в зв`язку з чим відсутня можливість встановити особу позивача. Тому Головним управлінням відмовлено в розгляді зазначених заяв. Для поновлення страхових виплат позивачу необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру) з заявою про здійснення страхової виплати та документами: паспорт громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків; довідка внутрішньо переміщеної особи за місцем реєстрації на підконтрольній українській владі території; банківські реквізити для перерахування страхових виплат; акт розслідування нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (за наявністю); висновки МСЕК про встановлення відсотків втрати професійної працездатності. Або подати зазначену заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в розділі «Комунікації з ПФУ» (Заяви на страхову виплату) разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), авторизувавшись в особистому електронному кабінеті за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.

26 вересня 2025 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до відповідача із заявою про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), яка є аналогічною заявам від 4 серпня 2024 року, від 3 вересня 2024 року та від 21 вересня 2024 року, і яка містить кваліфікований електронний підпис, додавши до неї паспорт, акт про нещасний випадок на виробництві від 3 березня 1980 року № 1.

Постановою від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 «Про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг» Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило ОСОБА_1 у здійсненні страхових виплат внаслідок відсутності інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи) (інший випадок, передбачений законом).

Листом від 16 жовтня 2025 року № 1200-0206-8/31216 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області серед іншого повідомило позивача про те, що у звернені від 26 вересня 2025 року відсутній документ / позначка про проходження позивачем фізичної ідентифікації. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відмовлено у розгляді заяви про призначення / перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) від 21 вересня 2025 року (постанова про відмову у здійсненні страхових виплат / наданні соціальних послуг від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1). Таким чином, для продовження страхових виплат, позивачу необхідно пройти фізичну ідентифікацію та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заяву про продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) з долученими документами: паспорт громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків; реквізити для перерахування страхових виплат; акти розслідування нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (за наявністю); висновки МСЕК про встановлення відсотків втрати професійної працездатності або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (за наявністю), актуальну довідку внутрішньо переміщеної особи за місцем реєстрації на підконтрольній території державній владі в Україні, повідомлення (написане власноруч) про одержання / неодержання страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Зазначену заяву та документи можна надати особисто звернувшись до будь якого територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Також заява разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може подаватись в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в розділі «Комунікації з ПФУ» (Заяви на страхову виплату) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (у разі наявності технічної можливості), авторизувавшись на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП), встановивши необхідну позначку про «неотримання страхових виплат у зв`язку з НВ/ПЗ або втратою годувальника від іншої держави, зокрема, від Російської Федерації» в розділі «Дистанційне інформування». На заяву, подану в електронній формі, накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу заявника, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Отже, дослідження вищеописаних доказів суд встановив, що:

у період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року нарахування страхових виплат позивачу здійснювало Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області; розмір невиплаченої суми боргу за цей період внаслідок неможливості виплати пенсії через відділення АТ «Укрпошта» складає 22791,23 грн;

припинення пенсії з 1 грудня 2022 року здійснено Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на підставі пункту 6 частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» без конкретизації причини;

з 1 січня 2023 року особова справа позивача знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, виплата страхових виплат Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області починаючи з січня 2023 року не здійснювалася;

відмова у поновленні / продовженні страхової виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області за заявою позивача від 26 вересня 2025 року здійснена внаслідок відсутності інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи) (так зазначено у рішенні).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

В Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина». Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Конституції України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: «перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою» (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII), який набрав чинності з 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

У статті 173 Кодексу законів про працю України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку) відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Згідно із пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-XIV (в редакції, чинній до 1 січня 2023 року) особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення2 Закону № 1105-XIV (в редакції, чинній до 1 січня 2023 року):

- утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

- припинено виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності шляхом приєднання до Фонду соціального страхування України;

- припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;

- припинено всі відокремлені підрозділи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та/або їх робочих органів та відділень протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, забезпечивши повне правонаступництво таких відокремлених підрозділів юридичними особами, які їх створили, а за їх відсутності - Фондом соціального страхування України, у тому числі щодо всіх прав, обов`язків та майна;

- припинення управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчих дирекцій відділень цього Фонду, а також їх відокремлених підрозділів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, території проведення антитерористичної операції, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, після прийняття ним відповідного рішення.

Пунктом 5 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-XIV (в редакції, чинній до 1 січня 2023 року) регламентовано, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Розділом V Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Згідно із частиною першою статті 30 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини сьомої статті 30 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У частині першій статті 47 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина п`ята статті 47 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати).

Згідно із частинами четвертою, сьомою статті 47 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені підстави припинення виплат і надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Так, виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено:

а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості;

б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність;

в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи;

г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування;

д) в інших випадках, передбачених законами.

Частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови від 14 грудня 2022 року про припинення страхової виплати) регламентовано, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Із вищевказаних норм чинного законодавства слідує, що частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV визначено вичерпний перелік підстав припинення страхових виплат і надання соціальних послуг. Цими переліками передбачена можливість припинення здійснення страхових виплат з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Як вже вище вказано, припинення з 1 грудня 2022 року нарахування та виплати щомісячної страхової виплати позивачу відбулося у зв`язку з непереміщенням позивача з тимчасового окупованої території на територію, контрольовану українською владою.

Водночас, статтею 46 Закону № 1105-XIV не передбачено таких підстав припинення здійснення страхових виплат, як непереміщення особи з тимчасового окупованої території на територію, контрольовану українською владою. Не передбачено таких підстав й будь-яким іншим законом України. Окрім того, матеріали страхової справи також не містять доказів повідомлення позивача про припинення нарахування та виплати страхової виплати з 1 грудня 2022 року.

За змістом конституційних норм (статті 113, 116, 117 Конституції України) Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та від 02 березня 1999 року № 2-рп-99 висловив позицію, згідно із якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд зазначає, що зміни до Закону № 1105-XIV з приводу особливостей виплати страхових виплат потерпілим, які не перемістилися на контрольовану територію з тимчасово окупованої території України, Верховною Радою України не приймалися.

Згідно із статтею 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону, слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

За встановлених обставин, оскільки частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV не визначено такої підстави для припинення виплати страхових виплат як непереміщення особи з тимчасового окупованої території на територію, контрольовану українською владою, суд дійшов висновку, що припинення страхових виплат позивачу відбулося не з підстав, визначених законом, а тому є протиправним.

Відповідно суд дійшов висновку, про необхідність визнання протиправною та скасування постанови Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», якою позивачу припинено нарахування та виплату страхової виплати з 1 грудня 2022 року.

Що стосується поновлення нарахування та виплати страхових виплат, суд виходить з такого.

При розгляді справи суд встановив, що з 1 січня 2023 року набрали чинності зміни до Закону № 1105-XIV.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Згідно із Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1105-XIV:

цей Закон набирає чинності з 1 січня 2023 року (пункт 1);

припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону (пункт 2);

до завершення заходів, пов`язаних з приєднанням до Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції виконавча дирекція та робочі органи Фонду соціального страхування України (пункт 3);

Фонду соціального страхування України забезпечити передачу Пенсійному фонду України особових справ потерпілих (членів їхніх сімей), баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 5);

установлено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється (пункт 6);

стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України (пункт 7);

особливості здійснення страхових виплат за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України (пункт 9).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» припинено з 1 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.

Абзацами першим, другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» установлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 3 вищезазначеної постанови доручено Пенсійному фонду України з 2 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Отже, судом встановлено, що з січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фактично забезпечено Пенсійним Фондом України та його органами.

Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Отже, страхову виплату позивачу має відновити Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у межах шестимісячного строку, а саме з 30 квітня 2025 року.

Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299 (далі - Порядок № 299), серед іншого визначає механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати), особам які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення тимчасової окупації (далі - тимчасово окуповані Російською Федерацією території України); які виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території.

Згідно із абзацами першим-четвертим пункту 1 Порядку № 299 цей Порядок визначає механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати), особам які:

тимчасово проживають за межами України;

проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення тимчасової окупації (далі - тимчасово окуповані Російською Федерацією території України);

які виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 299 виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат особам, які тимчасово проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, проводиться з урахуванням обмежень, установлених для банків Національним банком для видаткових операцій таким особам.

Пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати виплачуються через установи уповноважених банків відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 35, ст. 1803; 2016 р., № 79, ст. 2636), або за бажанням одержувачів пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат (далі - одержувачі) з числа осіб, які виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, - акціонерним товариством «Укрпошта» відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 р. № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (Офіційний вісник України, 2021 р., № 1, ст. 43) (пункт 4 Порядку № 299).

Виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, в якому особа востаннє перебувала на обліку, або за заявою одержувача:

за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання на території України;

за зазначеним у заяві місцем проживання (перебування) на підконтрольній Україні території (абзаци перший-третій пункту 5 Порядку № 299).

За приписами пункту 6 Порядку № 299:

одержувачам, які тимчасово проживають за межами України, і тим, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат здійснюється за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року;

фізична ідентифікація одержувачів як процедура встановлення ідентифікаційних даних особи із документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної особи, здійснюється органами Пенсійного фонду України або установою уповноваженого банку, в якій особа отримує пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати;

до фізичної ідентифікації прирівнюється:

авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія);

ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри;

для підготовки даних для процедур ідентифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку та узагальнення їх результатів можуть використовуватись інформаційні технології із застосуванням складних комплексних завдань, системи наукових методів досліджень і алгоритмів обробки інформації, отриманих або самостійно створених під час роботи (елементи штучного інтелекту);

посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою;

документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованим поштовим відправленням або поштовим відправленням з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа і придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису;

установи уповноважених банків щомісяця до 25 числа в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису через захищені канали зв`язку надсилають згідно з протоколами обміну інформацією Пенсійному фонду України інформацію про одержувачів, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення відповідно до абзацу другого цього пункту.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 299 у разі відсутності в територіальних органах Пенсійного фонду України інформації про проходження фізичної ідентифікації станом на 31 грудня календарного року одержувачами, які тимчасово проживають за межами України або які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, з 1 січня року, наступного за календарним роком, у якому особа зобов`язана пройти ідентифікацію, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) припиняється відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а страхові виплати припиняються відповідно до пункту 8 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження до Пенсійного фонду України від установ уповноважених банків інформації про відсутність протягом шести місяців видаткових операцій на поточних рахунках одержувачів, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, відповідно до абзацу першого пункту 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 35, ст. 1803; 2016 р., № 79, ст. 2636), та за умови, що протягом цього періоду не проводилася фізична ідентифікація особи, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) припиняється відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приписами пункту 8 Порядку № 299 передбачено, що:

поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) особам, виплату пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) яким припинено відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також поновлення страхових виплат особам, яким їх припинено відповідно до пункту 8 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України:

після проходження фізичної ідентифікації протягом року з дати припинення виплати;

за заявами про поновлення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу;

пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу;

одержувачі, які тимчасово проживають за межами України або отримали тимчасовий захист або статус біженця, заяву про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат можуть надіслати поштою в порядку, передбаченому абзацом восьмим пункту 6 цього Порядку;

під час поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат відповідно до цього пункту виплата проводиться за період, за який особі не було виплачено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати після їх припинення, на умовах, передбачених частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частиною четвертою статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зазначений Порядок набрав чинності 20 березня 2025 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зауважити, що внаслідок неподання позивачем до 31 грудня 2025 року до органів Пенсійного фонду України заяви з повідомленням про неодержання страхових виплат від органів соціального / пенсійного забезпечення Російської Федерації, а також непроходження фізичної ідентифікації відповідач має нарахувати та виплатити позивачу страхову виплату за період з 30 квітня 2025 року до 31 грудня 2025 року.

З метою отримання страхової виплати, починаючи з 1 січня 2026 року, позивач має виконати вимоги Порядку № 299, звернувшись до відповідача із відповідною заявою.

Щодо посилання відповідача на положення Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 26 січня 2024 року № 4-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2024 року за № 353/41698 (далі - Порядок № 4-1), суд зазначає, що зазначеним порядком не врегульовані питання поновлення страхових виплат, припинених за рішенням органу, що їх виплачує.

Розділом ІІ «Звернення за призначенням, перерахуванням, продовженням та здійсненням страхових виплат» Порядку № 4-1 передбачено можливість звернення потерпілих із заявою щодо продовження та здійснення страхових виплат. Водночас, поняття «поновлення» не є тотожнім поняттям «продовження» та «здійснення».

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що вимога відповідача про надання позивачем документів, які підтверджують право на страхову виплату, є необґрунтованою, оскільки, по-перше, у відповідача наявна вся необхідна інформація щодо страхового випадку позивача, яка надана йому Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (мігрована справа). По-друге, спірним у цій справі не є питання наявності у позивача права на страхову виплату, а спірним є питання наявності законних підстав для припинення страхової виплати та, як наслідок, відновлення становища позивача, яке існувало до такого припинення.

Окрім того, позивач надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, шо підтверджують її страховий випадок.

Отже, постанова Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 6 жовтня 2025 року № 75988463/12001-25-1 «Про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг», якою позивачу відмовлено у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг, також є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд вважає за необхідне також наголосити на тому, що неотримання страхових виплат за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року у сумі 22791,23 грн відбулось не з вини позивача, оскільки неможливість отримання позивачем страхових виплат спричинила військова агресія Російської Федерації та подальша окупація нею с-ща Верхньобогданівка Щастинського району Луганської області, на території якого не здійснюють свою діяльність будь-які державні або банківські установи, поштові відділення АТ «Укрпошта».

До березня 2025 року був відсутній механізм відновлення виплати пенсій особам, які знаходяться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, а тому існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом України з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії та страхових виплат таким особам відбулося не з вини позивача, а знаходячись в окупації й так є постраждалою від дій агресора.

Очевидним є те, що до березня 2025 року необхідність приїзду людей похилого віку, які знаходяться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, виключно з метою особистого звернення до пенсійного органу є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяло відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу Рішення від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 щодо неприпустимості обмеження конституційних прав і свобод, рівності конституційних прав громадян незалежно від місця проживання, а також наражає на небезпеку при проходженні окупаційних блок постів та кордонів.

Водночас, станом на час звернення до відповідача із заявою від 26 вересня 2025 року позивач мала відкритий рахунок в АТ «А-Банк», про який повідомила відповідача шляхом зазначення про нього у заяві. Отже, відповідач мав можливість виплатити позивачу заборгованість зі страхових виплат, що утворилась за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року та була передана Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страху України у Луганській область до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Що стосується обраного представником позивача способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У статті 2 та частині четвертій статті 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У частині першій статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно із частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рамках адміністративного судочинства:

дія - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року у справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (№ рішення в ЄДРСР 54398764).

У частині другій статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантовано, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», якою ОСОБА_1 припинено страхову виплату з 1 грудня 2022 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 «Про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг», якою ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні страхових виплат;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості зі страхових виплат за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року у розмірі 22791,23 грн на банківський рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві «А-Банк»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 на період з 30 квітня 2025 року до 31 грудня 2025 року нарахування та виплату раніше призначеної страхової виплати, а також виплатити заборгованість із страхових виплат, яка утворилась за період її несплати за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року у розмірі 22791,23 грн та за період з 30 квітня 2025 року до 31 грудня 2025 року, на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві «А-Банк», відповідно до поданої 26 вересня 2025 року заяви.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області прийняти рішення про поновлення нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_1 у спосіб, установлений частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і на виконання пункту 8 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299, належить відмовити внаслідок необґрунтованості та з мотивів, наведених судом вище.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково із корегуванням обраного способу захисту порушених прав позивача та виходом за межі заявлених позовних вимог.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі пункту 1 частини першої статті 371 КАС України, яким закріплено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, рішення суду слід звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог (частина третя статті 139 КАС України).

У частині восьмій статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду з позовом, поданим в електронній формі, позивач сплатила судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджено квитанцією від 30 жовтня 2025 року № 3715-8012-9098-1944.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання страхової виплати як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд присуджує позивачу понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255, 262, 370, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), поданий в її інтересах адвокатом Єфімік Оленою Олександрівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700242/90082/41 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», якою ОСОБА_1 припинено страхову виплату з 1 грудня 2022 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 6 жовтня 2025 року № 12001-75988463/12001-25-1 «Про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг», якою ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні страхових виплат.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості зі страхових виплат за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року у розмірі 22791,23 грн на банківський рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві «А-Банк».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 на період з 30 квітня 2025 року до 31 грудня 2025 року нарахування та виплату раніше призначеної страхової виплати, а також виплатити заборгованість із страхових виплат, яка утворилась за період її несплати за період з 1 лютого 2022 року до 30 листопада 2022 року у розмірі 22791,23 грн та за період з 30 квітня 2025 року до 31 грудня 2025 року, на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві «А-Банк», відповідно до поданої 26 вересня 2025 року заяви.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду звернути до негайного виконання у межах суми стягнення страхової виплати за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська