Справа № 520/33123/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 р. №520/33123/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61024, ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Військова частина НОМЕР_2 про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження №69119230 від 11.11.2025 та скасувати її.

2. Визнати протиправною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження №69119407 від 12.11.2025 та скасувати її.

3. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №69119230 для примусового виконання судового рішення в повному обсязі.

4. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №69119407 для примусового виконання судового рішення в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача суперечать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, та зазначив, що 02.10.2024 за вх.№7647 на адресу Відділу надійшов лист від Військової частини НОМЕР_2 , яким повідомлено стосовно виконання рішення суду, а саме зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі, у зв`язку з чим стягувачу перераховано кошти згідно платіжного доручення №5008 від 04.07.2024 у розмірі 3438,14 грн. 03.10.2024 державним виконавцем, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Третьою особою заперечень не подано.

Згідно ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог суд виходить з таких підстав та мотивів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі 520/15888/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня присудження ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/14506/2020 та від 26.01.2021 по справі №520/16172/20, а саме за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня присудження ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/14506/2020 та від 26.01.2021 по справі №520/16172/20, а саме за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року розмір якого обчислити за методикою, визначеною постановою КМ України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 15.01.2004 №44.

03.02.2022 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі №520/15888/21 судом видано виконавчі листи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходився виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду направленого 03.02.2022 по справі №520/15888/21 про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня присудження ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/14506/2020 та від 26.01.2021 по справі №520/16172/20, а саме за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року розмір якого обчислити за методикою, визначеною постановою КМ України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходився виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду направленого 03.02.2022 по справі №520/15888/21 про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 15.01.2004 №44.

27.05.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагороною К.В. відкрито виконавче провадження № 69119230.

11.11.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

27.05.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагороною К.В. відкрито виконавче провадження №69119407.

12.11.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись зі вказаними постановами про закінчення виконавчого провадження ВП № 69119230 та ВП №69119407, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. 11.11.2025 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 69119230 на підставі п. 9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову зазначив, що на адресу Відділу надійшов лист боржника від 30.10.2025, яким повідомлено про нарахування сум до виплати та виконання рішення суду. Так, військовою частиною НОМЕР_2 надано довідку-розрахунок середнього заробітку відповідно до якої нараховано наступне: Термін із 09.09.2016 року по 21.12.2020 року - 1504 дні Частка недоплаченої заробітної плати (відп. УБД, індексація) становить 19092,65 грн Середній заробіток за весь час затримки розрахунку : 291,49 грн * 1504 днів = 438400,96 грн 19092,65/438400,96 * 100 =4,36% Таким чином середньоденний заробіток становить: 291,49 грн * 4,36 % = 12,70 грн Всього нараховано середній заробіток 12,70 грн * 1504 днів = 19100,80 грн Розрахунок проведено з урахуванням позиції постанови Верховного Суду від 30.10.2019 року по справі № 806/2473/18. На підставі наведених розрахунків стягувачу перераховано кошти згідно платіжного доручення №5007 від 04.07.2024 у розмірі 15375,15грн (з відрахуванням податків). Стягувачем у позовній заяві про оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, що були надані останнім 25.02.2025 в межах судової справи №520/4406/25 зазначено: "Відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_2 від 09.11.2016 №10/1020вбачається, що за останні місяці служби моє грошове забезпечення становило14488,13 грн (31 день) та 14272,14 грн (30 днів), таким чином: середньомісячне грошове забезпечення є 14 380,13 грн (14488,13+14272,14 /2), а середньоденне ((14488,13+14272,14) / (30+31)) = 471,47 грн. Отже, відповідно до рішення суду, заборгованість військової частини НОМЕР_2 становить 704 862,35 грн (471,47 грн*1495 днів), де:1495 днів кількість днів за які необхідно здійснити виплату середнього заробітку;471,47 грн середньоденний заробіток. Враховуючи наведене, військова частина НОМЕР_2 повинна здійснити виплату ОСОБА_1 за рішенням суду по справі №520/15888/21 у розмірі 704 862,35 грн."

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі 520/15888/21, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня присудження ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/14506/2020 та від 26.01.2021 по справі №520/16172/20, а саме за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року розмір якого обчислити за методикою, визначеною постановою КМ України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі 520/15888/21 військовою частиною НОМЕР_4 було складено довідку-розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 , з якого вбачається, що середній розмір забезпечення за 1 день 12,70 грн., а загальна сума грошового забезпечення, яка нарахована та підлягає виплаті становить 19100,00 грн (12,70грн*1504 днів).

Так, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. 12.11.2025 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69119407 на підставі п. 9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову зазначив, що на адресу Відділу надійшов лист боржника від 30.10.2025, яким повідомлено про нарахування сум до виплати та виконання рішення суду. Так, військовою частиною НОМЕР_2 надано довідку-розрахунок компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за період з 09.11.2016 по 21.12.2020, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейським та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44 згідно рішення ХОАС від 21.12.2020 по справі №520/14506/2020 виплаченої ОСОБА_1 . Сума нарахованого середнього заробітку - 19100,80 грн. Сума нарахованого ПДФО (18%) - 3483,14 грн. Сума компенсованого ПДФО (18%) - 3483,14 грн На підставі наведених розрахунків стягувачу перераховано кошти згідно платіжного доручення №5008 від 04.07.2024 у розмірі 3438,14 грн (з відрахуванням податків).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі 520/15888/21, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб за період з 09 листопада 2016 року по 21 грудня 2020 року, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 15.01.2004 №44.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі 520/15888/21 військовою частиною НОМЕР_4 було складено довідку-розрахунок, з якої вбачається, що сума компенсованого ПДФО 3483,14 грн.

Однак, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів перевірки виплачених боржником позивачу сум розрахованих за Порядком №100 відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідач, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження ВП № 69119230 від 11.11.2025 та ВП №69119407 від 12.11.2025 не перевірив, чи виконано боржником в повному обсязі судове рішення, з огляду на розбіжності між фактично виплаченими коштами та коштами, які підлягають виплаті позивачу, згідно розрахунку (середнього заробітку) грошового забезпечення б/н.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем вчинялися дії, щодо перерахунку коштів позивачу до суду не надано.

Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи Войтенко проти України, Горнсбі проти Греції).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (Піалопулос та інші проти Греції, Юрій Миколайович Іванов проти України, Горнсбі проти Греції).

Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа Сук проти України).

Отже, виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

У свою чергу, постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 69119230 від 11.11.2025 та ВП №69119407 від 12.11.2025 прийнято за відсутності доказів, які б підтверджували факт повного виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №340/5200/21, від 08 грудня 2022 року у справі №457/359/21, від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, від 13 грудня 2021 року у справі №520/6495/2020, від 02 листопада 2023 року по справі №580/4398/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП № 69119230 від 11.11.2025 та ВП №69119407 від 12.11.2025 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №69119230 для примусового виконання судового рішення в повному обсязі та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №69119407 для примусового виконання судового рішення в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, в разі скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Так, суд у даному рішенні прийшов до висновку про визнання протиправною та скасуванню постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП № 69119230 від 11.11.2025 та ВП №69119407 від 12.11.2025.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати, що після скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень державним виконавцем не буде поновлено виконавче провадження для подальшого вчинення виконавчих дій, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 194, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61024, ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження №69119230 від 11.11.2025.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження №69119407 від 12.11.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Пасечнік О.В.