Справа № 560/19331/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19331/23 Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 січня 2026 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути кошти у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 238135,50 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 238135 (двісті тридцять вісім сто тридцять п`ять) грн. 50 коп.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для формування податкового боргу не були вручені відповідачу, а тому не є узгодженими.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними Головного управління ДПС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг в сумі 238135,50 грн., який виник по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які с власниками об`єктів нежитлової нерухомості на підставі: податкового повідомлення-рішення №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 57025,50 грн.; №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 94177,20 грн.; №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 86932,80 грн.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області виставило відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №0-2201 від 06.09.2023, яка була надіслана на адресу відповідача. Податкова вимога відповідачем не оскаржувалась, контролюючим органом не відкликана.

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачений, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції враховуючи, що податкове зобов`язання є узгодженим, а також те, що відповідач заборгованість в добровільному порядку не сплатив, вважав вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

В свою чергу, відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В свою чергу, у разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків.

Відповідні заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як того вимагає ч. 2 ст.19 Конституції України, якою встановлені критерії поведінки державного органу у сфері публічних відносин.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно п.95.3 ст.95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою в установленому законодавством порядку, надсилання платнику податків вимоги про сплату боргу.

За висновками Верховного Суду, у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності визначення (нарахування) контролюючим органом грошових зобов`язань.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.

Надаючи оцінку наявності підстав для стягнення в даному випадку з відповідача податкового боргу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що за даними Головного управління ДПС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг в сумі 238135,50 грн., який виник по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які с власниками об`єктів нежитлової нерухомості на підставі: податкового повідомлення-рішення №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 57025,50 грн.; №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 94177,20 грн.; №0-2213 від 22.03.2023 за датою нарахування від 15.08.2023 в сумі 86932,80 грн., які були направлені контролюючим органом на адресу місцезнаходження відповідача, відомості про яку містились у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

За положеннями п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 42.3 статті 42 ПК України визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно п. 70.1 ст. 70 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб-платників податків (далі - Державний реєстр).

Підпунктом 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України встановлено, що до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація про місце проживання.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за №1306/31174) (далі - Положення №822), розділом IX якого регламентовано порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки та повідомлення.

Згідно з пунктами 1-4 розділу IX Положення №822 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно та документа, що посвідчує особу (після пред`явлення повертається).

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу.

З огляду на викладене, процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме з виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою.

Судом встановлено, що згідно наданої позивачем інформації, відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, на момент винесення податкових повідомлень-рішень місцем проживання позивача було: Хмельницька область, Шепетівський район, Полонська територіальна громада, Воробіївка.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо неналежного направлення податкових повідомлень-рішень, оскільки податкові повідомлення-рішення були направлені контролюючим органом на податкову адресу, дані про яку містилися в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, а тому вважаються направленими з дотриманням вимог п.п. 42.2 ст. 42 ПК України.

З огляду на те, що саме на платника податку (фізичну особу) покладено обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну ним свого місця проживання/місцезнаходження (податкової адреси), невиконання такого обов`язку позбавляє його можливості посилатися на обставини невручення йому відповідних документів, якщо такі документи були направлені на визначену при взятті на облік податкову адресу.

Надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкові повідомлення-рішення та/або податкова вимога на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки, вважаються врученими також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Згідно висновків Верховного Суду, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки, а платник податків, у разі невиконання обов`язку по інформуванню про їх зміну, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Вказаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі № 826/17798/18, від 23.09.2021 у справі № 640/8096/19, від 26.07.2022 у справі № 640/3437/21, від 16.11.2023 у справі № 420/8162/23 та від 31.01.2024 у справі № 260/2683/21, від 27.10.2020 у справі №813/3922/17.

Також судом було встановлено, що 06.09.2023 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0008716-106-2201, яка направлялась на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та не була вручена відповідачу з підстав «адреса відсутній за вказаною адресою», що за положеннями ст. 42 ПК України вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було дотримано визначені Податковим кодексом України умови, які передують зверненню контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Водночас, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №560/21804/23 позов задоволено частково: Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік на суму 42509,36 грн.; Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік на суму 64803,60 грн.; Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 70211,70 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду 28.11.2024 у справі №560/21804/23 вирішено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 скасувати. Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2025 у справі №560/21804/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду 28.11.2024 скасовано та залишено в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024.

Згідно частини четвертої ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд зазначає, що грошові зобов`язання, визначені за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, не є узгодженими, так як такі податкові повідомлення-рішення частково скасовані у судовому порядку.

Отже, враховуючи обставини скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік на суму 42509,36 грн.; податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання за 2021 рік на суму 64803,60 грн.; податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання за 2022 рік на суму 70211,70 грн., колегія суддів вважає, що сума податкової заборгованості ОСОБА_1 зменшилась. Такі обставини виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції у даній справі, а тому об`єктивно не могли бути враховані цим судом. Водночас вони не можуть бути залишені поза увагою суду апеляційної інстанції, оскільки безпосередньо впливають на правильність вирішення справи.

Отже, станом на час апеляційного розгляду справи податковий борг, визначений вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями у загальній сумі 177 524,66 грн (42 509,36 грн + 64 803,60 грн + 70 211,70 грн), відсутній, оскільки відповідні податкові зобов`язання не є узгодженими у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 177524,66 грн.

Щодо решти суми податкового боргу, то суд виходить з наступного.

Податкове повідомлення-рішення №0-2213 у частині визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 14 516,14 грн; податкове повідомлення-рішення №0-2213 у частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 22 129,20 грн; податкове повідомлення-рішення №0-2213 у частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 23 965,50 грн є чинними, а визначені ними суми податкових зобов`язань є узгодженими у встановленому законом порядку.

Доказів погашення зазначеної заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь бюджету податкового боргу у загальній сумі 60 610,84 грн.

З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області у повному обсязі, на підставі ч. 3 ст. 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 60610 (шістдесят тисяч шістсот десять) грн. 84 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.