Справа № 260/6739/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

26 січня 2026 рокум. Ужгород№ 260/6739/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії:

1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2022 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

19 січня 2026 року до суду надійшла заява позивача в порядку статті 382 КАС України, в якій просить: встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року № 260/6739/23; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати до суду звіт про виконання цього рішення у встановлений судом строк; вжити заходів впливу в інтересах приведення розрахунків на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № пенсіонера ОСОБА_1 у відповідність до рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що всупереч судовому рішенню, яке набрало законної сили, відповідач припинив виплату позивачеві вищевказаної щомісячної доплати до пенсії. На думку позивача, зазначені дії відповідача є свідченням невиконання ухваленого судом рішення, а тому звертається до суду з цією заявою щодо встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Водночас особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 381-1, 382, 382-1, 382-2 та 382-3 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зокрема, відповідно до частинами 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1, 2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 382-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац 1 підпункту 3.2 пункту 3, абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, а якщо не виконано то причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Під час розгляду заяви щодо встановлення судового контролю судом з`ясовано, що підставою звернення до суду з позовом у цій справі були дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо ненарахування та невиплати позивачу з 01 січня 2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Тобто, спір стосувався правовідносин щодо відмови відповідача у нарахуванні та виплаті позивачеві вказаної щомісячної доплати в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713 01 січня 2022 року.

Відтак, рішенням суду від 20.09.2023 у справі № 260/6739/23 поновлено право позивача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2022 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

З матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що на виконання вищевказаного судового рішення Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2022 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно з Постановою № 713, а також нараховано заборговану у зв`язку з цим пенсію в сумі 44000 грн. за період з 01.01.2022 по 31.10.2023.

При цьому факт проведення перерахунку не заперечується позивачем.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що має місце невиконання пенсійним органом рішення суду від 20.09.2023 у справі № 260/6739/23.

Щодо припинення в подальшому виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, на що посилається заявник, то суд зауважує, що такі обставини не були і не могли бути предметом судового розгляду та виникли вже після виконання відповідачем рішення суду.

Так, суд враховує те, що позивач в подальшому звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просила зобов`язати відповідача з 01.02.2023 здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.05.2025 року №11/23851-суд.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі № 260/4909/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.05.2025 року №11/23851-суд, починаючи з 01.02.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вказує відповідач у своєму листі №160-7830/Г-02/8-0700/26 від 05.01.2026, на виконання вищезазначеного рішення суду Головним управлінням проведено новий розрахунок пенсії позивача. При цьому доплата 2000,00 грн встановлюється до пенсії, визначеної з грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, а відтак, підвищення до пенсії, обчисленої з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023 року, на підставі оновленої довідки №11/23851-суд від 08.05.2025 року, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, не встановлюється.

Проте суд вкотре наголошує, що вказані вище обставини не були предметом дослідження у даній справі та виникли вже після виконання відповідачем рішення суду у справі № 260/6739/23.

Крім того, не були предметом дослідження у цій справі також обставини обмеження пенсії позивача максимальним розміром, які, як вказує позивач, призвели до фактичної невиплати їй щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

З наведеного суд висновує, що позивач фактично не погоджується із діями, вчиненими відповідачем після виконання рішення суду від 20.09.2023 у справі № 260/6739/23, яке набрало законної сили.

Суд вказує на те, що рішенням суду від 20.09.2023 у справі № 260/6739/23 поновлені порушені права позивача на дату вирішення справи, однак це не свідчить про те, що воно має «безстроковий» характер і що не залежить від динаміки подальших правовідносин між сторонами, виникнення нових обставин чи зміни законодавства, що окремо або у своїй сукупності може вплинути на права, інтереси або обов`язки сторін, в тому числі ті з них, які раніше обумовлювалися наявністю судового рішення.

Норми статей 382 та 383 КАС України мають на меті забезпечити належне виконання ухваленого у конкретній адміністративній справі судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, винесеного на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у такій справі.

Вимоги, заявлені позивачем у заяві не відповідають повноваженням суду при його вирішенні в порядку ст. 382 КАС України, адже заявником фактично порушено новий судовий спір із вимогами позовного провадження.

Отже, враховуючи, що рішення суду фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із діями відповідача, які фактично створили нові правовідносини (новий спір), суд вважає, що вирішення порушених питань можливе шляхом ухвалення рішення суду за наслідком розгляду вимог у порядку позовного провадження, а не шляхом встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду від 20.09.2023 у справі № 260/6739/23.

Протилежний підхід призведе до переоцінки обставин у справі та змісту судового рішення, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що позивач не позбавлена права та можливості захисту власних інтересів шляхом пред`явлення нової позовної заяви із визначеними способами захисту, які передбачені ст. 5 КАС України та кореспондують із повноваженнями суду, що регламентовані ст. 245 КАС України.

Оскільки позивач не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295,382, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя М.М. Луцович