Справа № 420/12000/25
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/12000/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

апелянта/позивача - ОСОБА_1 , представників відповідача - Санагурської Р.С., третьої особи Киреєвої Н.С. (поза межами суду в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року (суддя Свида Л.І., м. Одеса, повний текст рішення складений 29.10.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб ДП «Національні інформаційні системи» та Індже Беркая, про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, у якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року за №512/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування усіх обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

На думку апелянта суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позовної заяви про те, що наказ Міністерства юстиції України №177/7 від 04.02.2025 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О.», на підставі якого було розпочато камеральну перевірку щодо позивача та згодом прийнято наказ Міністерства юстиції України №512/5 від 24.02.2025 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О.» - є протиправним, оскільки були відсутні законні підстави для проведення такої перевірки, визначені у пункті 4 Порядку №990.

Судом не було повно та всебічно оцінено зміст листів Приморської окружної прокуратури міста Одеси, які і стали підставою для прийняття Мін`юстом наказу №177/7 від 04.02.2025, та не було належним чином надано оцінку наведеним аргументам щодо їх хибного змісту.

В обґрунтування доводів про порушення відповідачем процесуальних прав позивача під час проведення камеральної перевірки апелянт зазначає, що Мін`юст ігнорувало та чинило перепони (шляхом бездіяльності) йому у реалізації права на надання пояснень та додаткових документів задля об`єктивного розгляду та встановлення дійсних обставин щодо предмету камеральної перевірки. Між тим, позивач вчиняв усі активні дії, щоб надати пояснення та додаткові документи, які мають суттєву важність для проведення повної, об`єктивної камеральної перевірки, та намагався аргументувати, на яких законних підставах були вчинені реєстраційні дії по заявах осіб. Однак, оскільки зміст листів Приморської окружної прокуратури міста Одеси став відомий лише 09.04.2025, після надання Міністерством юстиції України відповіді на адвокатський запит від 03.03.2025, апелянт вважає, що протиправними діями посадових осіб Мін`юсту його було позбавлено права на захист своїх прав.

Апелянт наполягає, що прийнятий Міністерством юстиції України наказ №512/5 від 24.02.2025 не є вмотивованим, чим порушує вимоги статті 2 КАС України, статті 37-1 Закону №1952- IV, пункту 14 Порядку 990, статті 19 Конституції України.

Також апелянт вважає висновки комісії в акті перевірки 24.02.2025 року №707/19.1.1/25 та суду першої інстанції про те, що ним були вчиненні порушення норм законодавства під час реєстраційних дій за заявами за відсутності відомостей про факт знищення закінченого будівництвом об`єкта з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, оскільки такі висновки є не об`єктивними, не розсудливими, не добросовісними та упередженими.

Окремо апелянт вважає доцільним встановити у судовому порядку, застосовуючи аналогію закону, що Міністерство юстиції України при реалізації своїх повноважень в сфері контролю суб`єктів державної реєстрації/державного реєстратора (відповідно до статті 37-1 Закону №1952 та Порядку №990) може здійснювати контроль у сфері державної реєстрації виключно в межах строків, встановлених частиною 3 статті 37 Закону №1952.

Відповідач та третя особа надіслали до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у згаданій частині - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області з 29.03.2021 року по теперішній час.

У період з 19 серпня по 16 грудня 2022 року позивачем розглянуті заяви за №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952 щодо припинення права власності та закриття розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, які подані ОСОБА_2 , яка діяла як законний представник та є матір`ю ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею ОСОБА_4 щодо об`єктів нерухомого майна квартир АДРЕСА_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

До зазначених заяв заявником було додано: витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 07.04.2021 року №64263722, сформований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., в якому зазначено про заведення спадкової справи за номером у спадковому реєстрі №67471189 (номер у нотаріуса №18/2021) щодо спадкодавця ОСОБА_4 ; довідку від 11.08.2022 року №200/02-14, видану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., щодо кола спадкоємців за спадковою справою, відповідно до якої спадкоємцями за законом за спадковою справою №18/2021 після смерті ОСОБА_4 станом на 25.06.2021 року є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; довідку від 16.02.2021 року №16/02-04, видану приватним підприємством «Глав Інвест Груп» ОСОБА_4 про те, що за наслідками проведеної технічної інвентаризації встановлено знесення об`єктів нерухомого майна - квартир АДРЕСА_3 .

Під час розгляду цих заяв позивачем перевірені відомості з Єдиного реєстру боржників та встановлено відсутність відомостей щодо перебування ОСОБА_4 в статусі «боржника», а також перевірені відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тощо.

За результатами розгляду вищезазначених заяв позивачем протягом серпня грудня 2022 року прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішення про закриття розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ у зв`язку зі знищенням об`єктів нерухомого майна та проведенням державної реєстрації припинення права власності на них.

На адресу Міністерства юстиції України надійшли листи від Приморської окружної прокуратури міста Одеси від 03.12.2024 року №52-14679вих-24 (вх. №206163-7-24 від 03.12.2024 року), від 18.12.2024 року №52-15458вих-24 (вх. №220212-7-24 від 27.12.2024 року), від 03.01.2025 року №52-57вих-25 (вх. №1174-7-25 від 03.01.2025 року, №6762-7-25 від 15.01.2025 року) з посиланням на здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000052 від 07.02.2023 року та №0001249 від 29.08.2024, з проханням провести службову перевірку відносно законності дій, зокрема, державного реєстратора Сергієвської селищної ради Одеської області Заболотного О.О. щодо законності реєстрації права власності на неіснуючі 63 об`єкти нерухомості та законності припинення права власності на 63 об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 за період з квітня-травень 2017 року, вересень 2022 року.

Враховуючи надходження таких листів ід Приморської окружної прокуратури міста Одеси наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2025 року №177/7 призначено проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952.

Листом від 05.02.2025 року №16901/206163-7-24/19.1.1, який надійшов на офіційну пошту Сергіївської селищної ради, Міністерство юстиції України повідомило про проведення камеральної перевірки щодо державного реєстратора ОСОБА_1 з наданням копії наказу від 04.02.2025 року №177/7.

За результатами камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. комісією складений акт від 24.02.2025 року №707/19.1.1/25, в якому зазначено, що позивачем не отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про факт знищення закінченого будівництвом об`єкта та проведено державну реєстрацію за заявами, поданими неналежною особою, оскільки ОСОБА_3 є однією з спадкоємців за законом, але право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Таким чином, комісією пропонується тимчасово блокувати позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Враховуючи встановлення порушень державним реєстратором норм законодавства під час проведення реєстраційних дій за вищезазначеними заявами, що відображено в акті перевірки, наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року №512/5 державному реєстратору Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Не погодившись із правомірністю наказу Мін`юсту від 24.02.2025 №512/5 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у Міністерства юстиції України були підстави для проведення камеральної перевірки реєстраційних дій, вчинених позивачем, відсутності підтверджених фактів вчинення відповідачем будь-яких перепон в реалізації позивачем свого права на надання пояснень під час проведення камеральної перевірки, позивач мав відмовити в державній реєстрації прав за вищенаведеними заявами. Також, суд виснував, що в даному випадку застосування аналогії закону може мати наслідком визначення меж повноважень та способу дій органу державної влади, що суперечить нормам ч. 6 ст. 7 КАС України. Отже, спірний наказ Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року за №512/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 » є правомірним та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про, в тому числі, тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5, 9, 10 «Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом: 1) розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України»; 4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; 5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах, тощо.

Під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації відповідні посадові особи Мін`юсту мають право доступу до реєстрів, зокрема до реєстраційних справ в електронній формі.

Камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки. Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту.

Апелянт/позивач наполягає, що у Міністерства юстиції України не було законних підстав для проведення камеральної перевірки стосовно реєстраційних дій, вчинених ним, оскільки положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що камеральна перевірка, як один із заходів контролю у сфері державної реєстрації, може проводитися або внаслідок розгляду звернень громадян та депутатських звернень, або в результаті моніторингу реєстраційних дій в реєстрах, а не на підставі листів правоохоронних органів, зокрема, прокуратури.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, з такими твердженнями позивача не погоджується та вважає, що у Міністерства юстиції України були підстави для проведення камеральної перевірки реєстраційних дій, вчинених позивачем, з огляду на наступне.

Так, з положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що Міністерство юстиції України наділено повноваженнями контролю у сфері державної реєстрації прав, який здійснюється в тому числі, а не виключно шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав.

Основним завданням такого контролю, у відповідності до п. 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року, є, зокрема, перевірка стану дотримання визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації під час здійснення ними повноважень; запобігання, виявлення та вжиття заходів до усунення виявлених порушень вимог законів.

У відповідності до пп. 4 п. 4, п. 9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом, зокрема, перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації. Камеральна перевірка під час здійснення такого контролю проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерством юстиції України призначено проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації, до яких відноситься контроль у сфері державної реєстрації прав, а саме: відомостей про порушення вимог законодавства при здійсненні реєстраційних дій щодо 63 об`єктів нерухомості, про що стало відомо відповідачу з листів прокуратури.

Враховуючи вищезазначені обставини та зміст нормативних актів, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що в даному випадку у Міністерства юстиції України були всі підстави для призначення та проведення камеральної перевірки стосовно позивача за п. п. 4 п. 4, п. 9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року, з метою перевірка стану дотримання визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та запобіганню, виявленню та вжиттю заходів до усунення виявлених порушень вимог законів.

Щодо тверджень апелянта/позивача про вихід Міністерством юстиції України при проведенні камеральної перевірки за межі вимог прокуратури, викладених в листах, то апеляційний суд також, як і суд першої інстанції, вважає, що листи прокуратури є тільки джерелом інформації для проведення камеральної перевірки позивача. До того ж слід підкреслити, що всі перевірені відповідачем реєстраційні дії стосувалися саме тих 63 об`єктів нерухомого майна, про які йшлося в листах прокуратури та за якими були подані заяви ОСОБА_2 на підставі довідки про знищення майна ПП «Глав Інвест Груп».

Вирішуючи питання обґрунтованості тверджень апелянта/позивача про порушення його прав на надання пояснень та належне повідомлення про підстави, мотиви, предмет перевірки, аргументи прокуратури, тощо, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 12, 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року, Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса.

Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання зазначених положень законодавства наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2025 року №177/7 про призначення проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952, був направлений на офіційну електронну адресу Сергіївської селищної ради разом з супровідним листом від 05.02.2025 року №16901/206163-7-24/19.1.1, в якому роз`яснено державному реєстратору право на надання пояснень, що не заперечується позивачем.

Таким чином, відповідачем дотримані вимоги законодавства щодо належного сповіщення позивача про проведення камеральної перевірки з роз`ясненням йому прав на подання додаткової інформації та пояснень.

Однак позивач своїм правом на надання пояснень не скористався та такі пояснення до Міністерства юстиції не надав.

Слід зазначити, що в оскаржуваному наказі зазначені номери заяв, за якими проводиться камеральна перевірка позивача, що спростовує твердження позивача про необізнаність із предметом перевірки. Водночас, такі дані давали можливість позивачу висловити свою позицію щодо проведення реєстраційних дій за цими заявами.

Щодо направлення позивачем на електронну адресу Міністерства юстиції України заяв про надання листів прокуратури з метою належної реалізації права на надання пояснень та ігнорування цих листів відповідачем, то суд першої інстанції правильно врахував, що позивачем надані до суду докази направлення цих листів на електронну адресу , , однак офіційна адреса, на яку мала бути направлена інформація, є , тобто, позивачем була допущена описка, а саме, замість «callcentre» зазначено «callcenter», а щодо іншої електронної адреси на неї позивачем мала бути направлена інформація додатково, про що зазначено в листі Міністерства юстиції України від 05.02.2025 року №16901/206163-7-24/19.1.1.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, який дійшов висновку про відсутність в даному випадку підтверджених фактів вчинення відповідачем будь-яких перешкод в реалізації позивачем свого права на надання пояснень під час проведення камеральної перевірки.

Щодо тверджень апелянта/позивача про невмотивованість наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року за №512/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 ».

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатами проведення перевірок державних реєстраторів Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами приймає вмотивоване рішення про, в тому числі, тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 13-1, 14, 17 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 року, результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії. У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта). В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

За результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

У разі виявлення в діях, зокрема, державного реєстратора, порушень у сфері державної реєстрації, не передбачених п. 16 цього Порядку, застосовується п. 1 ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому строк тимчасового блокування доступу державного реєстратора до реєстрів не може бути меншим ніж два тижні та перевищувати три місяці.

Суд першої інстанції правильно підкреслив, що в наказі Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року за №512/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 » зазначена підстава його прийняття - акт від 24.02.2025 року №707/19.1.1/25 за результатами камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О.

В свою чергу в акті перевірки від 24.02.2025 року №707/19.1.1/25 чітко зазначені факти виявлених порушень у сфері державної реєстрації прав, викладений опис порушень законодавства, зазначено які саме вимоги законодавства порушені (вимоги ст. 3, 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12, 75 Порядку № 1127), мотиви, за яких позивачу блоковано доступ до Державного реєстру прав (Міністерство юстиції України при визначенні заходу відповідальності за встановлені порушення у сфері державної реєстрації виходило з того, що основними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом, а тому їх порушення, яке полягає у недотриманні визначеного законодавством порядку і процедур належної перевірки відповідних фактів, становить загрозу гарантіям непорушності права власності та існуючому правопорядку), мотиви блокування доступу до Державного реєстру прав саме на строк 3 місяці (зважаючи на встановлені факти допущених порушень під час проведення реєстраційних дій, враховуючи, що до державного реєстратора ОСОБА_1 протягом останніх дванадцяти місяців не застосовувались заходи відповідальності, Комісія вважала, що застосування до державного реєстратора ОСОБА_1 заходу відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці є виправданим та співмірним ступеню вчиненого порушення, а також необхідним й достатнім для попередження нових порушень та зловживань у сфері державної реєстрації прав).

Також колегія суддів вважає за необхідне додати наступне.

У преамбулі Закону України від 17.02.2022 №2073-ІХ "Про адміністративну процедуру" (Закон №2073-ІХ) визначено, що цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.

Частина перша статті 5 Закону №2073-ІХ встановлює, що адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №2073-ІХ адміністративний орган застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.

Відповідно до положень пунктів 1 та 2, частини 3 Закону №2073-ІХ здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: дискреційне повноваження передбачено законом; дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.

Стаття 72 Закону №2073-ІХ визначає мотивування (обґрунтування) адміністративного акта. Так, за приписами пункту п`ятого, частини другої вищевказаної статті, у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються, зокрема, детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Частиною третьою статті 72 Закону №2073-IX встановлено, що адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином.

Таким чином, оскільки Акт від 24.02.2025 року містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення щодо блокування позивачу доступу до Державного реєстру прав, оскаржуваний наказ містить посилання на цей акт та прийнятий на його підставі, з цих документів можливо встановити мотиви та підстави прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, колегія суддів як і суд першої інстанції вважає, що твердження апелянта/позивача щодо невмотивованості оскаржуваного наказу є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що його притягнуто до відповідальності внаслідок розгляду листів прокуратури, які складені в інтересах громадянина Турецької республіки Індже ОСОБА_6 , права якого імовірно порушені, при тому що ця особа двічі зверталася із заявами до органів юстиції і двічі його скарги залишалися без розгляду, оскільки факти порушення його прав при прийнятті рішень за заявами щодо об`єктів нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 , не підтверджені, то апеляційний суд їх відхиляє з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно виснував, що предметом розгляду в цій справі є рішення Міністерства юстиції України про притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства при розгляді заяв ОСОБА_2 щодо об`єктів нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 , тобто рішення прийняте за результатами здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав незалежно від того, чиї права порушені державним реєстратором.

Так само не стосуються предмету спору в цій справі зазначені позивачем обставини щодо фактичного існування або не існування об`єктів нерухомості, щодо яких подані заяви, спірних правовідносин, які стосуються земельної ділянки та рішення Приморського районного суду міста Одеси щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з володіння ОСОБА_4 . Проте в даному випадку спірним є виключно питання порушення державним реєстратором процедури розгляду заяв та дотримання ним при розгляді заяв вимог законодавства.

Водночас, висновки камеральної перевірки про проведення позивачем реєстраційних дій з порушенням вимог законодавства за заявами №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952, які подані неналежною особою та за відсутності відомостей про факт знищення закінчених будівництвом об`єктів, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, є обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 12 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 25.12.2015 року №1127, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 75 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 25.12.2015 року №1127 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: заява власника закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»; документ, що посвідчує право власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням).

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням проводиться за наявності відомостей про факт знищення, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем розглянуті заяви за №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952 щодо припинення права власності та закриття розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, які подані ОСОБА_2 , яка діяла як законний представник та є матір`ю ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею ОСОБА_4 щодо об`єктів нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 .

До зазначених заяв заявником було додано: витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 07.04.2021 року №64263722, сформований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., в якому зазначено про заведення спадкової справи за номером у спадковому реєстрі №67471189 (номер у нотаріуса №18/2021) щодо спадкодавця ОСОБА_4 ; довідку від 11.08.2022 року №200/02-14, видану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. щодо кола спадкоємців за спадковою справою, відповідно до якої спадкоємцями за законом за спадковою справою №18/2021 після смерті ОСОБА_4 станом на 25.06.2021 року є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; довідку від 16.02.2021 року №16/02-04, видану приватним підприємством «Глав Інвест Груп» ОСОБА_4 про те, що за наслідками проведеної технічної інвентаризації встановлено знесення об`єктів нерухомого майна - квартир АДРЕСА_3 .

При цьому позивачем під час розгляду цих заяв були порушені вимоги п. 75 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині не отримання державним реєстратором відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про факт знищення закінченого будівництвом об`єкта.

Всупереч аргументам апелянта/позивача про те, що він не мав вчиняти таких дій, оскільки довідку від 16.02.2021 року №16/02-04, видану приватним підприємством «Глав Інвест Груп» ОСОБА_4 про те, що за наслідками проведеної технічної інвентаризації встановлено знесення об`єктів нерухомого майна - квартир АДРЕСА_3 , видано на той час, коли п. 75 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 25.12.2015 року №1127, не містив вимог щодо необхідності отримання відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва слід зазначити, що позивачем вчинялися реєстраційні дії щодо вищезазначених заяв протягом серпня-грудня 2022 року та на час прийняття рішень за цими заявами така вимога законодавства існувала та була обов`язковою для державного реєстратора, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Виходячи із вказаних норм можна дійти висновку, що витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, який підтверджує заведення спадкової справи та довідка приватного нотаріуса щодо кола спадкоємців за спадковою справою не може свідчити про виникнення права власності у ОСОБА_3 на нерухоме майно, щодо якого в її інтересах були подані заяви представником.

При цьому, відповідно до п. 75 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 25.12.2015 року №1127, саме власник об`єкта нерухомості має подати заяву для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва у зв`язку з його знищенням.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, подання заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою; подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що апелянт/позивач мав відмовити в державній реєстрації прав за заявами №53371363, №53372103, №53371748, №53372387, №53372700, №53372816, №53372915, №53373042, №53373117, №53373563, №53372254, №52376055, №52376830, №52376884, №52377122, №52457591, №52459481, №52376253, №52376357, №52376421, №52376151, №52377227, №52457316, №52457449, №52376495, №52457196, №52457066, №52459697, №52459795, №52459874, №53359484, №52459582, №53359538, №53359583, №53371493, №53359624, №52147736, №52147768, №52147818, №52147844, №52147945, №52147977, №53359759, №53359731, №53359806, №53359830, №53359863, №53359891, №53371648, №52131534, №52131701, №52146362, №52146501, №52146534, №52146569, №52146606, №52146659, №52146688, №52146709, №52146849, №52146929, №52146943, №52146952.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність застосування в спірних правовідносинах ч. 6 ст. 7 КАС України (аналогії закону), оскільки строки, в мажах яких Міністерство юстиції України може притягати державного реєстратора до відповідальності не встановлені, а ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає право на оскарження рішень державного реєстратора протягом двох місяців, то суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Водночас, ця норма передбачає, що аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином суд першої інстанції правильно зазначив, що в даному випадку застосування аналогії закону буде мати наслідком визначення меж повноважень та способу дій органу державної влади, що суперечить нормам ч. 6 ст. 7 КАС України.

За таких обставин, на підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуваний позивачем наказ Міністерства юстиції України від 24.02.2025 року за №512/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 » є правомірним та скасуванню не підлягає.

Тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.