Справа № 520/10205/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 січня 2026 року Справа № 520/10205/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002), третя особа - Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковник поліції Токар Петро Танасійович (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, РНОКПП НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- застосувати ефективні засоби правового захисту, як в правовому, так і практичному аспектах, які реально призведуть до поновлення порушеного права на заробітну плату при звільненні у виді суми грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, на підставі судового рішення, яким: зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні основної відпустки (2023, 2024, 2025 рр.) у розмірі 156 886,48 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 р. у справі № 520/10205/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002), третя особа - Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковник поліції Токар Петро Танасійович (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, РНОКПП НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

14.01.2026 до суду надійшла зава позивача, в якій він просив:

- ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання застосування ефективних засобів правового захисту, як в правовому, так і практичному аспектах, які реально призведуть до поновлення порушеного права на заробітну плату при звільненні у виді суми грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, щодо не виплати не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок належних від відповідача сум сума середнього заробітку за час затримки виплати довірителю позивача всіх належних від відповідача сум, після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, складає: 30 014 грн. 41 коп. ((1350648,65 грн. : 12 місяців : 30 днів) х 8 днів).

В обґрунтування заяви зазначено, що 27 березня 2025 року відповідач сплатив 9 870 грн. 52 коп. заробітної плати на картковий рахунок позивача, тобто відповідач визначив належні суми на день звільнення 12.03.25р. 8192 грн. 80 коп. (5 586 грн. : 30 дн. х 44 дн.); на день виправлення звільнення, з урахуванням днів перебування на лікарняному 19.03.25 1677 грн. 72 коп. (9870,52 8192,80). Перша вимога про проведення розрахунку була надана відповідачу 18.03.25р. За таких обставин, позивач вважає, що з вини відповідача, в день його звільнення не було виплачено належні позивачу від відповідача суми в розмірі 9870,52 грн. в період з 18.03.25р. по 27.03.25р., тобто затримка склала 10 днів. Отже, сума середнього заробітку за час затримки виплати всіх належних сум від відповідача, після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, на думку позивача, складає: 30 014 грн. 41 коп. ((1350648,65 грн. : 12 місяців : 30 днів) х 8 днів).

Позивач в заяві посилається на те, що суд під час прийняття рішення не вирішив питання застосування ефективних засобів правового захисту, як в правовому, так і практичному аспектах, які реально призведуть до поновлення порушеного права на заробітну плату при звільненні у виді суми грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, щодо не виплати не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок належних від відповідача сум сума середнього заробітку за час затримки виплати позивачу всіх належних від відповідача сум, після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Суд зазначає, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Суд зазначає, що рішенням від 12.01.2026 у справі № 520/10205/25 судом було надано оцінку заявленим позовним вимогам та ухвалено рішення по суті спору, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

При цьому із змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору та єдиною заявленою позовною вимогою було: застосувати ефективні засоби правового захисту, як в правовому, так і практичному аспектах, які реально призведуть до поновлення порушеного права на заробітну плату при звільненні у виді суми грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, на підставі судового рішення, яким: зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні основної відпустки (2023, 2024, 2025 рр.) у розмірі 156 886,48 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Зазначена вимога була предметом дослідження суду, щодо неї судом встановлювались обставини справи, досліджувались докази та надано правову оцінку, що відображено в мотивувальній частині судового рішення, а також сформульовано чіткий висновок у резолютивній частині.

Суд також враховує, що у рішенні від 12.01.2026 не залишено невирішеною жодної позовної вимоги, з приводу якої досліджувалися докази, судом не вирішувалось питання про право із необхідністю визначення способу виконання рішення, оскільки за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено.

Отже, наведені у заяві доводи фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. Однак інститут додаткового рішення, передбачений статтею 252 КАС України, не призначений для зміни змісту або мотивів основного судового рішення, а також не може бути використаний як процесуальний механізм для вирішення нових вимог чи повторної правової оцінки обставин, які виходять за межі предмета спору.

За таких обставин суд доходить висновку, що підстави, передбачені частиною першою статті 252 КАС України, для ухвалення додаткового рішення у справі № 520/10205/25 відсутні, у зв`язку з чим заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241-243, 248, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002), третя особа - Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковник поліції Токар Петро Танасійович (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, РНОКПП НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.А. Полях