Справа № 440/12486/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/12486/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо прийняття рішення № 86 про призначення пенсії від 28.08.2025 року та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області рішення № 86 про перерахунок пенсії від 05.09.2025 року, якими ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотки від суддівської винагороди, з урахуванням стажу на посаді судді 26 років 7 місяців та 22 дні з дати виникнення права на неї, тобто з 16.07.2025 року та здійснити виплату коштів з урахуванням перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Вищої ради правосуддя №1466/0/15-25 від 15.07.2025 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Полтавського районного суду Полтавської області у зв?язку з поданням заяви про відставку. У подальшому, рішенням №86 про призначення пенсії від 28.08.2025, прийнятим за принципом екстериторіальності спеціалістами Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, призначено судді у відставці ОСОБА_1 та обчислено, щомісячне довічне грошове утримання з 16.07.2025 в розмірі 50 % від суддівської винагороди 110985,60 грн. Вказане рішення в частині визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків, позивач вважає неправомірним та незаконним, прийнятим із порушенням Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Власну позицію мотивує тим, що згідно рішення №86 від 28.08.2025 не зараховано до стажу роботи на посаді судді період служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 30.03.1998 (наказ Управління МВС України в Полтавській області від 07.04.1998 №19 о/с) по 23.01.2001 (наказ Управління МВС України в Полтавській області від 23.01.2001 №6 о/с), а саме, проходження служби в зазначений період на посаді слідчого Кобеляцького районного відділу Управління МВС України в Полтавській області, що призвело до неврахування безперервного стажу служби в ОВС на посаді слідчого, що складає 02 роки 09 місяців 23 дні. Також не зараховано до стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання ОСОБА_1 на денній формі з 05.08.1993 по 27.06.1998, при тому, що наказом №134-С від 05.08.1993 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зарахований студентом 1-го курсу денного факультету №3 (слідчо-криміналістичний) Української державної юридичної академії (денна форма навчання), а наказом №115-С від 27.06.1998 його було відраховано з Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого у зв?язку з закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та здобуттям кваліфікації юриста з 30.06.1998, про що йому 27.06.1998 було видано диплом спеціаліста НОМЕР_1 . Отже, до стажу роботи судді ОСОБА_1 , який дав йому право на звільнення у відставку, та повинен бути врахований органом Пенсійного фонду при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці, є період, що становить 2 роки 5 місяців 12 днів, тобто половина строку його навчання від загального періоду навчання з 05.08.1993 по 27.06.1998, що складає 4 роки 10 місяців 23 днів.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 77-80/ представник ГУ ПФУ у Вінницькій області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в ході автоматизованого розподілу за принципом екстериторіальності звернення №4991 від 20.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , щодо призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) розглянуто за принципом екстериторіальності спеціалістами: СП - Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та ГСП - Миколаївська область. Також електронну пенсійну справу опрацьовували спеціалісти Головного управління в Полтавській області, де заявник безпосередньо перебуває на обліку як одержувач пенсійних виплат. Спеціалісти Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в опрацюванні ЕПС та прийнятті оскаржуваного позивачем рішення №86 про призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) від 28.08.2025 участі не приймали. Отже, Головне управління не приймало жодного розпорядчого акта за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, "… дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії за віком … має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію…".

У відзиві на позовну заяву /а.с. 92-93/ представник ГУ ПФУ в Полтавській області проти позову також заперечував, просив відмовити у його задоволенні, вказуючи, що після реєстрації заяви програма автоматично визначає структурний підрозділ пенсійної служби, який здійснює її розгляд та приймає рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії, з урахуванням принципу єдиної черги спеціалістів. Згідно з документами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуває на обліку в управлінні та з 16.07.2025 отримує довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів згідно із поданою заявою від 20.08.2025. Заяву від 20.08.2025 опрацьовано за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Миколаївській області. Довічне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до статті 142 Закону №1402 в розмірі 50%, за стаж роботи на посаді судді з 22.07.2008 по 15.07.2025, від суми суддівської винагороди 110985,60 грн., зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 23.07.2025 №02/3592/25-вих. Періоди роботи на посадах судді зараховано у повному обсязі, зарахування будь-яких інших періодів, у тому числі періоду навчання у вищому навчальному закладі, до стажу роботи на посаді судді, на підставі якого визначається відсоток розрахунку довічного грошового утримання від заробітку чинним законодавством не передбачено. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 55492,80 грн. Згідно з розпорядженням від 05.09.2025 проведено уточнення даних індексу в електронній пенсійній справі. При первинному призначенні внесено індекс 36000 замість 36021. Перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не проводився.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 114-115/ представник ГУ ПФУ в Харківській області проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що згідно з документами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуває на обліку в управлінні та з 16.07.2025 отримує довічне грошове утримання судді у відставці призначене відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" згідно із поданою заявою від 20.08.2025. Довічне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до статті 142 Закону №1402 в розмірі 50%, за стаж роботи на посаді судді з 22.07.2008 по 15.07.2025, від суми суддівської винагороди 110985,60 грн., зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 23.07.2025 №02/3592/25-вих. 12.02.2015 Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VI (Закон N 192-VIII), яким в новій редакції викладений Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI. Вказаний Закон набрав законної сили 28.03.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Таким чином, Законом №2453 суттєво зменшено кількість посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді. При цьому, Перехідні положення Закону №2453 в редакції Закону №192 (Закон №192-VIII) не містять застереження щодо збереження за суддями, які призначені чи обрані на посаду судді до набрання чинності цим Законом, визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, оскільки пункт 11 у вищевказаній новій редакції Перехідних положень відсутній. Таким чином, Законом чітко передбачено перелік посад, робота на яких враховується до суддівського стажу. Періоди роботи на посадах судді зараховано у повному обсязі, зарахування будь-яких інших періодів, у тому числі періоду навчання у вищому навчальному закладі, до стажу роботи на посаді судді, на підставі якого визначається відсоток розрахунку довічного грошового утримання від заробітку, чинним законодавством не передбачено.

Представник ГУПФУ у Миколаївській області у відзиві на позовну заяву /а.с. 114-115/ проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно із Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402). 20.08.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. За принципом екстериторіальності спеціалістами: СП - Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та за участю ГСП - Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області розглянуто заяву позивача від 20.08.2025 з доданими до неї документами. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області прийнято рішення № 86 від 28.08.2025 про призначення з 16.07.2025 довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів згідно із поданою заявою від 20.08.2025. Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: - судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; - члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; - судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Відтак, статтею 137 Закону №1402 передбачено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді. З огляду на викладене, вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою суду від 15.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

24.09.2025 (дата формування в системі "Електронний Суд" 23.09.2025) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву, в якій в якості відповідачів визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та позовні вимоги викладено в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо прийняття рішення № 86 про призначення пенсії від 28.08.2025 року та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області рішення № 86 про перерахунок пенсії від 05.09.2025 року, якими ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотки від суддівської винагороди, з урахуванням стажу на посаді судді 26 років 7 місяців та 22 дні з дати виникнення права на неї, тобто з 16.07.2025 року та здійснити виплату коштів з урахуванням перерахунку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до закінчення п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали.

У період з 01.10.2025 по 22.10.2025 суддя Довгопол М.В. перебувала на лікарняному.

01.10.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/12486/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.11.2025 (дата формування в системі "Електронний Суд" 03.11.2025) до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив залучити до адміністративної справи №440/12486/25 в якості співвідповідачів Головне управління ПФУ в Харківській області та Головне управління ПФУ в Миколаївській області

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 клопотання представника позивача про залучення співвідповідачів - задоволено. Залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська область, 61022, ) та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ). Розгляд справи постановлено розпочати спочатку.

Надана позивачем відповідь на відзив судом не враховується в силу положень частини третьої статті 263 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 /а.с. 16/.

Відповідно до архівної довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 24.07.2025 №128-01-1081/321 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом №134-С від 05.08.1993 був зарахований студентом I-го курсу денного факультету №3 (слідчо-криміналістичний) Української державної юридичної академії (денна форма навчання). Наказом №115-С від 27.06.1998 його було відраховано з Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого у зв?язку з закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та здобуттям кваліфікації юриста з 30.06.1998. 27.06.1998 йому було видано диплом спеціаліста НОМЕР_1 /а.с. 30 зі звороту/.

За змістом довідки УМВС України в Полтавській області від 31.07.2025 №616/115/12/02-2025 ОСОБА_1 з 30.03.1998 (наказ Управління МВС України в Полтавській області від 07.04.1998 №19 о/с) по 23.01.2001 (наказ Управління МВС України в Полтавській області від 23.01.2001 №6 о/с) проходив службу в органах МВС. З 30.03.1998 по 23.01.2001 проходив службу на посаді слідчого Кобеляцького районного відділу Управління МВС України в Полтавській області /а.с. 31 зі звороту/, що підтверджено архівними витягами із відповідних наказів /а.с. 32/.

Записи про період служби позивача в ОВС з 30.03.1998 по 23.01.2001 містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 /а.с. 20/.

Також згідно відомостей з трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 останній: - з 12.04.2001 по 15.04.2002 працював на посаді слідчого в органах прокуратури; - з 05.03.2005 по 18.06.2007 працював начальником юридичного відділу Кобеляцької районної державної адміністрації та завідувачем юридичного сектору апарату райдержаміністрації; - з 19.06.2007 по 21.07.2008 працював помічником голови Оржицького районного суду Полтавської області /а.с. 20-27/.

Указом Президента України від 17.06.2008 №552/2008 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Семенівського районного суду Полтавської області.

Указом Президента України від 12.03.2012 №194/2012 позивач переведений на посаду судді Полтавського районного суду Полтавської області в межах п?ятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України від 16.05.2013 №248-VII ОСОБА_1 обрано на посаду судді Полтавського районного суду Полтавської області безстроково.

Між тим, рішенням Вищої ради правосуддя від 15.07.2025 №1466/0/15-25 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Полтавського районного суду Полтавської області у зв?язку з поданням заяви про відставку /ас. 110/.

При цьому, згідно з рішенням від 15.07.2025 №1466/0/15-25 Вища рада правосуддя визначила, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: копій актів про призначення, переведення на посаду судді, обрання, трудової книжки, диплома, установлено, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 23 роки 5 місяців 29 днів, з яких: - половина строку навчання, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів; - стаж роботи на посаді слідчого прокуратури Полтавського району Полтавської області, що становить 1 рік 3 дні; - стаж роботи на посаді судді, що станом на 15.07.2025 становить 17 років 28 днів; - стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, що становить 3 роки.

Наказом голови Полтавського районного суду Полтавської області від 15.07.2025 №10/ОС.С позивач відрахований з посади судді з 15.07.2024 у зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку /а.с. 26 зі звороту, 27/.

Згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.07.2025 №02/3592/25-вих, виданої на ім`я ОСОБА_1 . ТУ ДСА України в Полтавській області, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 110985,60 грн /а.с. 33/.

20.08.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці /а.с. 108-109/.

За принципом екстериторіальності спеціалістами: СП - Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та за участю ГСП - Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області розглянуто заяву позивача від 20.08.2025 з доданими до неї документами, за результатами чого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області прийнято рішення №86 від 28.08.2025 про призначення з 16.07.2025 довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів в розмірі 55492,80 грн, що становить 50% розміру грошового забезпечення судді /а.с. 33 зі звороту/.

У подальшому, згідно з розпорядженням ГУПФУ в Полтавській області від 05.09.2025 було проведено уточнення даних індексу в електронній пенсійній справі, так як при первинному призначенні внесено індекс 36000 замість 36021, при цьому, перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 05.09.2025 не проводився /а.с. 107 зі звороту/.

Позивач, вважаючи протиправними рішення № 86 про призначення пенсії від 28.08.2025 року та рішення № 86 про перерахунок пенсії від 05.09.2025 року, якими ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 131 Конституції України визначено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, яка, зокрема, ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до статті 112 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Згідно з частиною першою статті 116 Закону №1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону №1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

У силу частин першої - третьої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 43 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також частиною першою статті 7 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" визначено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Поряд з цим, згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 (надалі - Порядок №3-1, у редакції, чинній на дату призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці), щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення за його призначенням.

За змістом пункту 2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються: копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади; копія рішення Конституційного Суду України про звільнення судді Конституційного Суду України з підстав, встановлених пунктами 1, 4 частини другої статті 149-1 Конституції України; копія розпорядження Голови Конституційного Суду України (судді, який виконує його обов`язки) про припинення з суддею Конституційного Суду України трудових відносин, ухваленого у зв`язку з припиненням повноважень судді Конституційного Суду України з підстав, встановлених пунктами 1, 2 частини першої статті 149-1 Конституції України; документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4); документи, що засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника війни, учасника бойових дій, постраждалого учасника Революції Гідності (в період до видачі посвідчення - довідка, видана структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання), особи з інвалідністю внаслідок війни, члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, члена сім`ї загиблого, документи, що підтверджують наявність заслуг, передбачених статтею 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (для підвищення пенсії згідно зі статтями 12-16-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»); документи, що засвідчують статус особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсії згідно зі статтею 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»), або документи, що підтверджують особливі заслуги перед Україною (для встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною»); посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для встановлення додаткової пенсії згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»); посвідчення жертви нацистських переслідувань (для встановлення підвищення згідно із Законом України «Про жертви нацистських переслідувань»).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Спір у цій справі стосується питання обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У спірному випадку позивач переконаний, що до його стажу, який дає право на вихід у відставку та призначення (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мали бути зараховані: - половина строку навчання за денною формою у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, що становить 2 роки 5 місяців 12 днів, а не 2 роки 4 місяці 28 днів, як помилково враховано пенсійним органом; - стаж служби в ОВС на посаді слідчого, що складає 2 роки 9 місяців 23 дні.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно з правовою позицією, яка неодноразово висловлювалась Верховним Судом (постанови від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 31.10.2019 у справі №766/17221/16-а, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а, від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21), стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Вищої ради правосуддя від 15.07.2025 №1466/0/15-25 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Полтавського районного суду Полтавської області у зв?язку з поданням заяви про відставку /а.с. 110/.

При цьому, згідно з рішенням від 15.07.2025 №1466/0/15-25 Вища рада правосуддя визначила, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: копій актів про призначення, переведення на посаду судді, обрання, трудової книжки, диплома, установлено, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 23 роки 5 місяців 29 днів, з яких: - половина строку навчання, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів; - стаж роботи на посаді слідчого прокуратури Полтавського району Полтавської області, що становить 1 рік 3 дні; - стаж роботи на посаді судді, що станом на 15.07.2025 становить 17 років 28 днів; - стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, що становить 3 роки.

Матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем рішення Вищої ради правосуддя від 15.07.2025 №1466/0/15-25 в установленому законодавством порядку.

Тобто, позивачем не висловлювалося жодних заперечень з приводу правильності обрахунку Вищою радою правосуддя у рішенні від 15.07.2025 №1466/0/15-25 загального стажу роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, у кількості 23 роки 5 місяців 29 днів.

Також позивач не звертався до Вищої ради правосуддя із заявою про перегляд рішення від 15.07.2025 №1466/0/15-25 та винесення додаткового рішення шляхом врахування до загального стажу роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, половини строку навчання за денною формою у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, тривалістю саме 2 роки 5 місяців 12 днів, а також стажу служби в ОВС на посаді слідчого, що складає 2 роки 9 місяців 23 дні.

При цьому, суд враховує, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при призначенні позивачу довічного грошового утримання судді у відставці пенсійний орган мав керуватися саме рішенням Вищої ради правосуддя від 15.07.2025 №1466/0/15-25 та застосувати при його розрахунку стаж позивача у кількості 23 роки 5 місяців 29 днів, підтверджений вищевказаним рішенням.

Як наслідок, суд, враховуючи положення статті 137 Закону №1402-VIII вважає, що пенсійний орган мав визначити ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці виходячи зі стажу 23 роки 5 місяців 29 днів в розмірі не 50 відсотків, а 56 відсотків суддівської винагороди (20 років - 50% + 3 повних роки х 2 %).

Суд повторює, що розрахунок загального стажу роботи судді, який дає йому право на відставку, відноситься до повноважень Вищої ради правосуддя, якою проведено такий розрахунок відносно позивача, а правомірність рішення Вищої ради правосуддя не є і не може бути предметом спору у цій справі.

Резюмуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 28.08.2025 №86 в частині визначення 50 відсотків розміру суддівської винагороди при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 23 роки 5 місяців 29 днів, починаючи з 16.07.2025 (з урахуванням вже виплачених сум довічного грошового утримання).

Отже, у відповідній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Харківській області, рішенням якого призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди, тож, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди працюючого судді з моменту призначення має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Харківській області. Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 у справі №460/17257/23.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 86 про перерахунок пенсії від 05.09.2025 року, оскільки згідно з таким рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 05.09.2025 лише було проведено уточнення даних індексу в електронній пенсійній справі, оскільки при первинному призначенні внесено індекс 36000 замість 36021, при цьому перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 05.09.2025 не проводився. За таких обставин відповідне рішення не тягне негативних правових наслідків для позивача.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотки від суддівської винагороди, з урахуванням стажу на посаді судді 26 років 7 місяців та 22 дні з дати виникнення права на неї, тобто з 16.07.2025 року та здійснити виплату коштів з урахуванням перерахунку, оскільки правові підстави для перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотки від суддівської винагороди з урахуванням стажу на посаді судді 26 років 7 місяців та 22 дні не підтверджені належними і достатніми доказами.

Поміж іншого, виходячи з встановлених судом обставин, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Харківській області, як пенсійного органу, що прийняв спірне рішення, судові витрати у сумі 968,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська область, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.08.2025 №86 в частині визначення 50 відсотків розміру суддівської винагороди при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 23 роки 5 місяців 29 днів, починаючи з 16.07.2025 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол