Справа № 320/50428/25
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

23 січня 2026 року 320/50428/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в місті Києві заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати такі податкові повідомлення-рішення: - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025;

23.10.2025 року в адміністративній справі відкрито спрощене провадження без проведення судового засідання.

20.01.2026 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- заборони Головному управлінню ДПС у м. Києві вчиняти будь-які дії, спрямовані на стягнення грошових зобов`язань, визначених такими податковими повідомленнями-рішеннями: - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025;

у тому числі заборонити:

- направлення (передачу) відповідних матеріалів до органів державної казначейської служби або банківських установ;

- вчинення дій з реалізації податкорвої вимоги від 28.11.2025 №0-2615 в частині податкових вимог щодо податку на доходи фізичних осіб (ПДФЛ): усього 8 757, 18 грн. (податкове зобов`язання 5 404, 11 грн + штрафні санкції 3 353, 07 грн); військового збору: усього 701, 44 грн (податкове зобов`язання 450, 35 грн + штрафні санкції 251, 09 грн); адміністративних штрафів: 9 020, 00 грн;

- інші дії, спрямовані на стагнення сум, визначених у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях.

Вказана заява обґрунтувана тим, що незважаючи на неузгодженість податкового зобов`язання за оскаржуваними рішеннями, відповідач сформував податкову вимогу та опис майна, що дозволяє відповідачу здійснювати примусове стягнення коштів із позивача ще під час судового розгляду, що фактично нівелює ефективність судового захисту, оскільки без вжиття заходів забезпечення позову грошові зобов`язання будуть стягнуті, а веханізм їх зворотнього відшкодування не є прямо визначеним законом.

Розгляданувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною другою статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17.

В обґрунтування заяви, представник вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки відповідачем буде стягнуто кошти в примусовому порядку.

При цьому позивач не жодних доказів вчинення дій по примусовому стягненню коштів не надає.

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Із матеріалів справи вбачається, предметом оскарження за позовом у цій справі є: - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025; - податкове повідомлення-рішення №6 від 17.06.2025.

Водночас, у заяві про забезпечення позову представник просить, зокрема: заборонити вчинення дій з реалізації податкової вимоги від 28.11.2025 №0-2615 в частині податкових вимог щодо податку на доходи фізичних осіб (ПДФЛ): усього 8 757, 18 грн. (податкове зобов`язання 5 404, 11 грн + штрафні санкції 3 353, 07 грн); військового збору: усього 701, 44 грн (податкове зобов`язання 450, 35 грн + штрафні санкції 251, 09 грн); адміністративних штрафів: 9 020, 00 грн;

При цьому, податкова вимога від 28.11.2025 №0-2615 не є предметом оскарження у цій справі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідний захід забезпечення не може бути застосовано в силу прямої заборони, передбаченої пунктом 5 ч. 3 ст. 151 КАС України.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157,243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Терлецька О.О.