Справа № 480/201/26
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

21 січня 2026 року Справа № 480/201/26

Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Соп`яненко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом і просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 :

щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 20.04.2022 - по 19.05.2023 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статті но Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-ІХ у 2022 році, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022,2023 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року;

щодо нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2022,2023 без урахування індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

усіх видів грошового забезпечення за період з 20.04.2022 - по 19.05.2023 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-ІХ у 2022 році, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-ІХ у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснити перерахунок отриманих виплат грошової допомоги для оздоровлення у 2022,2023 роки, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року;

здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022,2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 :

щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 19.06.2025 - по 08.07.2025 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2025 рік, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року;

щодо нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2025 без урахування індексації грошового забезпечення;

виплатити одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військовій служби за 33 повних календарних місяців в розмірі 132% місячного грошового забезпечення з розрахунку 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, виходячи з місячного грошового забезпечення яке не було розраховано виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо обчислення та виплати грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток (110 діб) та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій (42 доби), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Заюч.ом України Про Державний бюджет України на 2025 рік станом на 01 січня 3035 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

усіх видів грошового забезпечення за період з 19.06.2025 - по 08.07.2025 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснити перерахунок отриманих виплат грошової допомоги для оздоровлення у 2025 рік, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року;

здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення;

одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 33 повних календарних місяців в розмірі 132% місячного грошового забезпечення з розрахунку 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, виходячи з місячного грошового забезпечення яке розраховано виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

здійснити перерахунок та виплату грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток (110 діб) та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій (42 доби), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою від 15.01.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за період з 19.07.2022 до 19.05.2023 та з 19.06.2025 по 08.07.2025 із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Представник позивача надає заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, оскільки у період 08.07.2025 до 13.01.2026 на території Сумської області 995 разів було оголошено сигнал "Повітряна тривога", що вимагало від позивача перебувати в укритті для безпеки його життя і здоров`я. Крім того, вказує, що позивач є учасником бойових дій, особовою з інвалідністю внаслідок війни.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про усунення недоліків та надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, зазначеним представником позивача, суд повідомляє наступне.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

В судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівника.

Так, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (частина перша статті 233 КЗпП України).

Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 сформував таку правову позицію щодо застосування статті 233 КЗпП України за обставин, коли спірні відносини охоплюють проміжки як до, так і після внесення змін до статті 233 КЗпП: до правовідносин, що мали місце до 18.07.2022 застосовується стаття 233 КЗпП України, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка не обмежувала будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Отже, в частині позовних вимог за період з 20.04.2022 по 18.07.2022 позивачем дотриманий строк звернення до суду з цим позовом.

Щодо позовних вимог за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 та з 19.06.2025 по 08.07.2025, то до цих відносин підлягає застосуванню стаття 233 КЗпП України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, згідно якої строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні та обмежений трьома місяцями з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (частина друга статті 233 КЗпП України).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23.

Крім того, суд зазначає, що під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття ж "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Грошове забезпечення є щомісячною виплатою, її розмір щомісяця відомий особі, яка її отримує, та отримуючи її у неналежному на думку особи розмірі вона має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові виплати, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання виплати особою вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно матеріалів позовної заяви встановлено, що позивача виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення 08.07.2025, а тому при звільненні та отриманні грошового забезпечення при звільненні позивач повинен бути обізнаний про порушення своїх прав.

Натомість, до суду з даним позовом позивач звернувся 13.01.2026, тобто із пропуском тримісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 233 КЗпП України.

Щодо аргументу позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, що на території Сумської області 995 разів було оголошено сигнал "Повітряна тривога", суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 10.01.2023 у справі №640/3489/21 містить правові висновки про те, що: 1) введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.; 2) при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

До того ж у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22 сформульована правова позиція, за якою сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивача у встановлені строки, у звязку із запровадженням такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що позивач не навів конкретних обставин, пов`язаних із повітряними тривогами, що унеможливили своєчасне звернення до адміністративного суду.

Таким чином, доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, є безпідставними, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, при цьому не надавши суду належних доказів поважності причин пропуску такого строку.

За таких обставин, суд не знайшов підстав для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а підстави, наведені його представником у заяві про поновлення цього строку, не є поважними, тому позовну заяву в частині позовних вимог з 19.07.2022 по 19.05.2023 та з 19.06.2025 по 08.07.2025 слід повернути.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строків звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи в частині позовних вимог про:

"визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 :

щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статті но Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-ІХ у 2022 році, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022,2023 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року;

щодо нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2022,2023 без урахування індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

усіх видів грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-ІХ у 2022 році, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-ІХ у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснити перерахунок отриманих виплат грошової допомоги для оздоровлення у 2022,2023 роки, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року;

здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022,2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення"

"визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 :

щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 19.06.2025 - по 08.07.2025 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2025 рік, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року;

щодо нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2025 без урахування індексації грошового забезпечення;

виплатити одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військовій служби за 33 повних календарних місяців в розмірі 132% місячного грошового забезпечення з розрахунку 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, виходячи з місячного грошового забезпечення яке не було розраховано виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

щодо обчислення та виплати грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток (110 діб) та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій (42 доби), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Заюч.ом України Про Державний бюджет України на 2025 рік станом на 01 січня 3035 року.

- зобов`язання" військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

усіх видів грошового забезпечення за період з 19.06.2025 - по 08.07.2025 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснити перерахунок отриманих виплат грошової допомоги для оздоровлення у 2025 рік, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року;

здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення;

одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 33 повних календарних місяців в розмірі 132% місячного грошового забезпечення з розрахунку 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, виходячи з місячного грошового забезпечення яке розраховано виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідні тарифні коефіцієнти;

здійснити перерахунок та виплату грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток (110 діб) та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій (42 доби), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням виплачених сум" повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.В. Соп`яненко