Справа № 520/2669/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 р. Справа № 520/2669/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/2669/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в частині перерахунку призначення пенсії ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію, а саме з дати загибелі сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію, а саме з дати загибелі сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому було протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, а саме з дати загибелі сина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в частині перерахунку призначення пенсії ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію, а саме: з дати загибелі сина, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію, а саме: з дати загибелі сина, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року по справі № 520/2669/25 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що подання з документами щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника, надійшло до головного управління 01.05.2024 року. Отже пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262- XII призначено з дня звернення, а саме - з 01.05.2024 року. Вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти її задоволення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 17.09.2009 по 31.05.2024 отримував пенсію по інвалідності 3 групи.

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.2023 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2023.

Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України б/н, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Кліщіївка, Бахмутського р-ну, Донецької області.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №518 від 14.02.2024, травма і причина смерті солдата ОСОБА_2 , ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

У подальшому до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 01.05.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло подання про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 за загиблого сина - військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби (захисту Батьківщини).

На підставі наданих 01.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 документів, позивачу з 01.05.2024 призначено пенсію в разі втрати годувальника з грошового забезпечення померлого годувальника за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується листом ГУ ПФУ в Харківській області від 11.12.2024 №2800-030201-8/76573.

Не погоджуючись з перерахунком пенсії з 01.05.2024, а не з дати загибелі сина 10.10.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є членом сім`ї особи з числа військовослужбовців та має право на призначення та виплату пенсії у разі втрати годувальника, право на яку набувається з дня, що настає за днем смерті годувальника (в даному випадку 10.10.2023).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно частин другої, третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, за п.10 якого закріплено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя забезпечують оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців базової військової служби) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначення розміру грошового забезпечення, що враховується під час обчислення та перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців базової військової служби).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.11 розділу І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Аналізуючи вищевказане, слід дійти висновку, що відповідно до статті 50 Закону України №2262-XII, члену сім`ї особи з числа військовослужбовців, який набув право на призначення пенсії у разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є членом сім`ї особи з числа військовослужбовців та має право на призначення та виплату пенсії у разі втрати годувальника, право на яку набувається з дня, що настає за днем смерті годувальника (в даному випадку 10.10.2023).

Разом з тим, позивачу пенсія призначена не з дня виникнення права на пенсію - 10.10.2023р., а з 01.05.2024.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Харківській зазначає, що позивачу пенсію призначено з дати отримання від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло Подання про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону ОСОБА_1 за загиблого сина - військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис від 22.11.2023 р.) під час виконання обов`язків військової служби (захисту Батьківщини).

Водночас за приписам п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, що також узгоджується із ст. 50 Закону України №2262-XII.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_1 протиправно призначено з 01.05.2024, а не з дня виникнення права на таку пенсію - 10.10.2023, що не відповідає приписам статті 50 Закону України № 2262-XІІ.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з дня виникнення права на пенсію, а саме з дати загибелі сина - 10.10.2023 відповідає меті належного поновлення прав позивача та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі № 520/2669/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло