Справа № 400/4882/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

26 січня 2026 р. № 400/4882/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання протиправним та скасування наказу від 10.04.2025 року № 1898 в частині,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2025 року № 1898 в частині:

- оголошення догани за порушення військової дисципліни та обов`язків військової служби, а саме статей 11, 12, 14, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 548-ХІV, статей 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 551-ХІV, абзацу 7 пункту 5.18.1.5. та абзацу 2 пункту 5.18.2.4. розділу 5 наказу Міністерства оборони України від 19.07.1997 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», абзацу 2 пункту 16 розділу 5 наказу Міністерства оборони України від17.08.2017 року № 440, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, внаслідок особистої недисциплінованості та недбалого ставлення до обов`язків військової служби, що призвело до втрати військового майна, військовослужбовцю, призваному під час мобілізації, інструктору взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_1 ;

- не виплати премії за квітень 2025 року в повному обсязі під час нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю призваному під час мобілізації, інструктору взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_1 , за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ним службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів;

- притягнення до повної матеріальної відповідальності у розмірі 246445,51 грн за майно речової служби тилу логістики Військової частини НОМЕР_1 за нестачу військового майна, згідно статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» військовослужбовця призваного під час мобілізації інструктора взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 ;

- відрахування суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення військовослужбовця призваного під час мобілізації інструктора взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 у розмірі 20% (двадцять відсотків) до повного погашення.

Ухвалою від 19.05.202 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

23 січня 2026 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 проводити відрахування суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення Позивача, ОСОБА_1 до прийняття рішення по даній справі.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що оскаржуваним наказом передбачено здійснення щомісячних відрахувань із грошового забезпечення позивача у розмірі 20% до повного погашення вказаної суми шкоди. Водночас, незважаючи на оскарження наказу у судовому порядку, Військовою частиною НОМЕР_1 вже фактично здійснюються відрахування із щомісячного грошового забезпечення позивача.

На думку позивача, невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Відповідач вже реалізує оскаржуваний наказ шляхом щомісячного стягнення грошових коштів з доходу позивача, і у разі продовження таких відрахувань до моменту ухвалення судового рішення відбудеться фактичне виконання спірного наказу ще до завершення судового розгляду.

За таких обставин, навіть у разі задоволення позову та скасування оскаржуваного наказу, повернення вже утриманих сум буде значно ускладненим, потребуватиме додаткових судових процедур або може виявитися фактично неможливим, що суперечить принципу ефективного судового захисту прав та інтересів особи.

Крім того, здійснення щомісячних відрахувань істотно погіршує матеріальне становище Позивача, який має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатну дружину, що здійснює догляд за новонародженою дитиною, а відтак зобов`язаний забезпечувати належний рівень матеріального утримання своєї сім`ї.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

Також, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Самі по собі негативні наслідки не можуть бути підставою для забезпечення позову, а наведене заявником обґрунтування потребує з`ясування обставин в адміністративній справі, з підтвердженням відповідними доказами і наданням оцінки аргументам учасників справи.

Одночасно з цим, станом на момент звернення до суду з даною заявою на підставі оскаржуваного наказу здійснюються відрахування із грошового забезпечення позивача, що ускладнює його майновий стан.

Враховуючи викладене, невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком порушення майнових прав позивача до перевірки судом законності оскаржуваного наказу, що ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувсядо суду, у разі задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Військовій частині НОМЕР_1 проводити відрахування суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі наказу від 10.04.2025 року № 1898 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/4882/25.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Ухвала є обов`язковою для виконання та набирає законної сили з 26.01.2026 року.

5. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Оксана Володимирівна Малих