Справа № 440/11871/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 р.Справа № 440/11871/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Р.І. Молодецький) від 29.09.2025 року (повний текст складено 08.10.25 року) по справі № 440/11871/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "Страхова компанія "Залізничні шляхи", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 6 від 07.06.2024 р., № 6 від 07.06.2024 р., № 6 від 07.06.2024, винесені Головним управлінням ДПС у Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог стосовно податкових повідомлень-рішень, якими платнику податків донараховані податок на доходи фізичних осіб та грошові зобов`язання з військового збору, посилається на те, що акціонерним товариством укладені звичайні договори страхування, як з фізичними особами так й з юридичними особами, без всякого винятку. Позивачем цілком правомірно, на підставі рішення правління щодо списання простроченої дебіторської заборгованості, було віднесено до складу інших витрат прострочену дебіторську заборгованість по договорах страхування та перестрахування фізичними особами за період 2015-2017 роки, які брали участь у програмі страхування "Впевнений водій+" та іншими договорами страхування, так як ціна договору страхування була звичайна. Дана програма не носила індивідуального призначення й персонального характеру, тому й вимоги абзацу "е" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України на страхувальників ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" не поширюються. Акціонерне товариство керуючись ст. 139 пунктом 139.2 підпунктом 139.2.2 Податкового кодексу України зменшило фінансовий результат до оподаткування на суму списаної дебіторської заборгованості, яка відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в тому числі й по зобов`язанням, що виникли на підставі, укладених договорів страхування КАСКО на умовах програми "Впевнений водій+", щодо яких минув строк позовної давності. Тому позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення № 6 яким донараховане грошове зобов`язання з військового збору та податкове повідомлення-рішення № 6 яким донараховано податок на доходи фізичних осіб, неправомірні та підлягають скасуванню. Щодо податкового повідомлення-рішення № 6 від 07.06.2024 р. то позивач вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. ПрАТ "Залізничні шляхи" жодним чином не відноситься до категорії компаній, які підпадають під вимоги Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" FАТСА від 07.02.2017, ратифікованого Законом України від 29.10.2019 № 229-ІХ. З приводу начебто реєстрації з метою виконання вимог даного закону товариству нічого не відомо. ПрАТ "СК "Залізничні шляхи", згідно угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" FАТСА, є непідзвітною фінансовою установою України, яка розглядається як іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, для цілей розділу 1471 Податкового кодексу США. У зв`язку з цим просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року по справі № 440/11871/24 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області: форми "Д" від 07.06.2024 № 6; форми "Д" від 07.06.2024 № 6; форми "ПС" від 07.06.2024 № 6.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 23152,65 грн. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят дві гривні шістдесят п`ять копійок).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що за умовами договорів страхування фізичні особи сплатили Позивачу 50 % страхового платежу, решта суми 50% страхового платежу Позивачем було списано як прострочену дебіторську заборгованість (тобто прощено фізичним особам), а тому саме ці 50 % що не сплачені і списані є знижкою, що підпадає під поняття додаткового блага визначеного нормами ПК України та відповідно підлягають оподаткуванням податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Зазначає, що правовою підставою для визначення зобов`язань з військового збору слугували вищенаведені порушення в частині списання дебіторської заборгованості фізичним особам за договорами страхування. Також зазначає, що за період з 01.07.2018 по 31.12.2023 ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди не подавалися, пояснюючи це тим, (згідно пояснення від 14.12.2023 № 1506), що не відноситься до фінансових агентів та вважає себе непідзвітною фінансовою установою, звільненою від виконання вимог щодо подачі звітності незважаючи на реєстрацію підприємства на сайті Служби внутрішніх доходів США.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" зареєстроване 15.11.1994 в якості юридичної особи з кодом , основним видом економічної діяльності якого є: Код КВЕД 65.12. Інші види страхування, крім страхування життя (основний), що підтверджується відомостями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 60-70; т. 1/.

В період з 23.04.2024 по 13.05.2024 на підставі наказів головного управління ДПС у Полтавській області від 08.04.2024 № 945-п, від 02.05.2024 № 1256-п, направлень на перевірку від 22.04.2024 № 2046, № 2047, від 23.04.2024 № 2051 /а.с. 2-14; т.2/ посадовими особами контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи", за наслідками якої складений Акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 20.05.2024 № 6878/16-31-07-06-02/22523595 (далі - Акт перевірки, Акт) /а.с. 28-53; т. 2/.

З Акту перевірки та змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" взято на податковий облік 24.11.1994, яке станом на час проведення перевірки перебуває на обліку в головному управлінні ДПС у Полтавській області, державна податкова інспекція у м. Полтаві.

У періоді, який перевірявся, ПрАТ "СК" Залізничні шляхи" було платником, зокрема, податку на доходи фізичних осіб; податку на прибуток страхових організацій; військового збору; єдиного соціального внеску; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; податку за землю.

Також судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну документальну перевірку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2023, валютного законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2018 по 31.12.2023, іншого законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2023.

За результатами перевірки складений Акт перевірки, в якому зафіксовано порушення ПрАТ "Страхова компанія "Залізничні шляхи":

- 2. абзацу "е" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164; пункту 164.5 статті 164; підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період на загальну суму 274 736,78 грн., в тому числі: серпень 2020 - 274 736,78 грн.;

- 3. абзацу "е" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164; пункту 164.5 статті 164; підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI в результаті чого, встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету у загальній сумі 18 773,68 грн., в тому числі: за серпень 2020 - 18 773,68грн.;

- 6. підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункту 118.4 статті 118 Податкового Кодексу України в результаті чого не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за період з 2014 по 2022 рік по термінах подачі звітності за 2014 - 2020 роки до 01.09.2021, за 2021 - 2022 роки до 01.09.2023.

На підставі висновків Акту перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області 07.06.2024 винесено, зокрема, податкові повідомлення-рішення № 6, № 6 та № 6.

В подальшому, ПрАТ "Страхова компанія "Залізничні шляхи" звернулось до Державної фіскальної служби України із скаргою № 123 від 05.07.2024 на податкові повідомлення-рішення від 07.06.2024 № 6, № 6, № 6, № 6 /а.с. а.с. 148-159; т. 1/.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 04.09.2024 № 26786/6/99-00-05-01-06 залишені без змін ППР ГУ ДПС у Полтавській області від 07.06.2024 № № 6, № 6, № 6, № 6, а скарга - без задоволення /а.с.160-170; т. 1/.

Не погодившись із правомірністю висновків перевірки та сформованими ГУ ДПС у Полтавській області податковими повідомленнями-рішеннями: форми "Д" від 07.06.2024 № 6; форми "Д" від 07.06.2024 № 6; форми "ПС" від 07.06.2024 № 6, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, надаючи оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням форми "Д" від 07.06.2024 № 6; форми "Д" від 07.06.2024 № 6, судовим розглядом встановлено, що наказом першого заступника голови правління ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" № 29 від 14 лютого 2017 року з метою удосконалення та впорядкування умов добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) введено в дію з 14 лютого 2017 року нові страхові тарифи по договорам добровільного страхування наземного страхування наземного транспорту (крім залізничного) згідно додатку № 1 "Страхові тарифи на 2017 рік по договорам добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджені першим заступником голови правління ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" /а.с. 52-53; т. 1/.

Затвердженими Страховими тарифами на 2017 рік по договорам добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), передбачена, в тому числі, додаткова програма "Впевнений водій" згідно якої сплачується 50% нарахованого страхового платежу до першого страхового випадку. У разі настання страхового випадку додатково сплачується 50% страхового платежу (має бути сплачений повний страховий платіж) /а.с. 53; т. 1/.

Як зазначив представник позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції, стосовно укладених з фізичними особами договорів добровільного страхування наземного транспорту, відомостей, зафіксованих в Акті перевірки (аркуш 28-29), до договорів добровільного страхування наземного транспорту, позивачем включений пункт 3.4., який містить умову про те, що за цим договором застосована додаткова програма страхування "Впевнений водій". За умовами цього договору Страхувальник сплачує Страховику страховий платіж у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу. У разі настання страхового випадку за даним договором Страхувальник має право одноразово отримати страхове відшкодування в розмірі до 50% від суми страхового платежу по програмі "Впевнений водій", визначений п. 3.3.1 даного договору. У разі, якщо розмір завданого збитку перевищує 50% від суми страхового платежу по програмі "Впевнений водій", визначений п. 3.3.1 даного договору, то Страхувальник зобов`язується у 10 денний строк з дня настання страхового випадку додатково сплатити Страховику страховий платіж у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу, а Страховик в свою чергу зобов`язується здійснити страхове відшкодування на умовах даного договору. Страхове відшкодування за цим договором виплачується виключно після внесення Страхувальником страхового платежу у розмірі 100% від загального страхового платежу.

В подальшому, рішенням правління ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" від 03 серпня 2020 року вирішено списати прострочену дебіторську заборгованість по договорах страхування та перестрахування за період з 2015 по 2017 роки на загальну суму 3332922,68 грн.; списану прострочену заборгованість по договорах страхування та перестрахування за період з 2015 по 2017 роки віднести на валові затрати товариства /а.с. 19; т. 2/.

Згідно Акту перевірки (пункт 3.1.4.1., аркуш 28-29) перевіркою правильності оподаткування виплат, які не включаються до фонду оплати праці встановлено, що на підставі рішення правління ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" від 03.08.2020 про списання простроченої дебіторської заборгованості, було віднесено до складу інших витрат (рядок 2270) Звіту про фінансові результати за 9 місяців 2020 року прострочену дебіторську заборгованість по договорах страхування та перестрахування фізичними особами за період 2015-2017 роки, які брали участь у програмі страхування "Впевнений водій+" та іншими договорами страхування в сумі 1251578,87 грн. Ці витрати мали своє відображення в декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2020 року, подану до контролюючого органу 05.11.2020, реєстраційний номер 987629849.

За змістом Актом перевірки в обґрунтування порушення позивачем абзацу "е" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164; пункту 164.5 статті 164; підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період на загальну суму 274736,78 грн., в тому числі: серпень 2020 - 274736,78 грн. відповідачем наведено ту обставину, що "… за умовами додаткової програми "Впевнений водій+" у Страхувальників виникає додаткове благо у вигляді знижки в розмірі 50 % від розміру загального страхового платежу, внаслідок чого ПрАТ "СК "Залізничні шляхи", як податковий агент повинен відповідно до законодавства утримати податок на доходи фізичних осіб і виходячи з того, що прострочену дебіторську заборгованість по вищезазначеним договорам з фізичними особами в розмірі 1251578,87 грн. відповідно даних бухгалтерського обліку, ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" віднесено на витрати Товариства за 9 місяців 2020 року, то відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI являється додатковим благом платників податку…" (аркуш 29).

Викладений зміст умов договорів страхування в цій справі свідчить, що операції цивільно-правового характеру з надання позивачем послуг фізичним особам за укладеними договорами про страхування наземного транспорту, які були предметом дослідження контролюючим органом під час перевірки, згідно програми "Впевнений водій", передбачають умови компенсації (страхового відшкодування): в розмірі 50% при сплаті страхового платежу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу; та на умовах даного договору після внесення Страхувальником страхового платежу у розмірі 100% від загального страхового платежу та додаткової сплати Страховику страхового платіжу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу, у разі, якщо розмір завданого збитку перевищує 50% від суми страхового платежу. Тобто наведені договірні умови виключають операції з безоплатного надання послуг зі страхування та надання страхового відшкодування. Іншого способу надання послуг, зокрема безоплатного, умови програми "Впевнений водій" не передбачають.

Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу в цій частині, колегія суддів зазначає, що за змістом п. п. 23.1., 23.2. ст. 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Відповідно до п. 164.1. ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2. п. 164.1. ст. 164 ПК України).

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (пп. 164.1.3. п. 164.1. ст. 164 ПК України).

За правилами п. 164.3. ст. 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Приписами пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Отже, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, страхове відшкодування за програмою "Впевнений водій" підлягає виплаті у разі настання страхового випадку: у розмірі 50% при сплаті страхового платежу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу; на умовах договору після внесення Страхувальником страхового платежу у розмірі 100% від загального страхового платежу та додаткової сплати Страховику страхового платіжу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу.

Отже, умовами програми "Впевнений водій" не передбачено прощення (анулювання) внесення страхувальником страхового платежу, але передбачено розмір страхового відшкодування в залежності від розміру внесеного страхового платежу.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, контролюючим органом під час проведення перевірки не встановлено випадків прощення (анулювання) позивачем сум страхових платежів які підлягали сплаті, зокрема, при настанні страхових випадків, за умови виникнення обов`язку страхувальника сплатити 100% страхового платежу, при фактичній сплаті ним 50% страхового платежу, що збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід та надає підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

В свою чергу, відповідач висновки Акту перевірки обґрунтував тим, що за умовами додаткової програми "Впевнений водій+" у Страхувальників виникає додаткове благо у вигляді знижки в розмірі 50 % від розміру загального страхового платежу, внаслідок чого ПрАТ "СК "Залізничні шляхи", як податковий агент повинен відповідно до законодавства утримати податок на доходи фізичних осіб.

Колегія суддів зазначає, що індивідуальна знижка є додатковим благом, який має включатися до оподатковуваного доходу та належним чином оподатковуватися (мають утримуватися та сплачуватися податки та збори), тобто, у випадку надання юридичною особою додаткового блага у вигляді індивідуальної знижки фізичній особі, юридична особа набуває статусу податкового агента по відношенню до фізичної особи та відповідно у цієї юридичної особи виникає обов`язок нарахувати та сплатити від імені фізичної особи, якій надано індивідуальну знижку, податок на доходи фізичних осіб.

В свою чергу, аналіз пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України свідчить про те, що при нарахуванні податку на доходи фізичних осіб на такі суми доходу повинні бути зазначені конкретні фізичні особи, які отримали додаткове благо, а також факт передачі їм останнього у власність, тобто, таке додаткове благо повинно бути персоніфікованим та пов`язаним із конкретною фізичною особою - платником податків, створювати певні вигоди для такої особи, надаватися податковим агентом та виражатись у формі коштів, матеріальних або нематеріальних цінностей, послуг чи інших видів доходу.

Судовим розглядом встановлено, що умовами додаткової програми "Впевнений водій" дійсно передбачено право страхувальника сплатити 50 % від розміру загального страхового платежу та одноразово отримати за цієї умови у разі настання страхового випадку страхове відшкодування в розмірі до 50% від суми страхового платежу, що розцінене контролюючим органом у якості знижки в розмірі 50 % від розміру загального страхового платежу.

При цьому, оскільки умови програми "Впевнений водій" включені до змісту укладених позивачем з фізичними особами договорів страхування, то логічним є висновок, що такі договори є пов`язаними із конкретною фізичною особою - платником податків, які можуть бути ідентифіковані.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, сама по собі програма "Впевнений водій", умови якої включені позивачем до договорів страхування наземного транспорту, не носить індивідуального призначення та персоніфікованого характеру, розрахована на невизначену кількість осіб, не обмежена в застосуванні виключно до конкретних фізичних або юридичних осіб, не створює певні вигоди для індивідуального платника податку.

Страхове відшкодування за програмою "Впевнений водій" підлягає виплаті у разі настання страхового випадку у розмірі 50% при сплаті страхового платежу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу або на умовах договору після внесення Страхувальником страхового платежу у розмірі 100% від загального страхового платежу та додаткової сплати Страховику страхового платіжу у розмірі 50% від розміру загального страхового платежу.

Отже умовами договорів страхування укладених позивачем з фізичними особами, і якими визначені диференційовані суми виплати 50% або 100% в залежності від здійсненого розміру страхового платежу, не передбачено надання безоплатних послуг, що виключає безоплатне отримання страхувальниками послуг.

Доказів на підтвердження отримання фізичними особами страхувальниками повної суми виплат за укладеними договорами страхування наземного транспорту при сплаті страхового платежу лише в сумі 50 % відповідачем не надано.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем за програмою "Впевнений водій", умови якої включені до договорів страхування наземного транспорту укладених між ним та фізичними особами, згідно яких такими платниками податку (фізичними особами) реалізоване договірне право страхувальника сплатити 50 % від розміру загального страхового платежу, не надавалась знижка звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначена для такого платника податку, що свідчить про відсутність підстав для застосування пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 07.06.2024 № 6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов`язанням в сумі 274736,78 грн. підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що відповідно Розрахунку суми грошового зобов`язання по військовому збору /а.с. 77-80; т. 3/, за умов висновку контролюючого органу про порушення позивачем абзацу "е" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164; пункту 164.5 статті 164; підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, і як наслідок встановленого порушення позивачем вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період на загальну суму 274736,78 грн., в тому числі: серпень 2020 - 274736,78 грн., контролюючим органом також встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету у загальній сумі 18773,68 грн., в тому числі: за серпень 2020 - 18773,68 грн.

Разом з тим, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомленням-рішення форми "Д" від 07.06.2024 № 6 яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов`язанням в сумі 274736,78 грн., податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Д" від 07.06.2024 № 6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору за податковим зобов`язанням в сумі 18773,68 грн. також підлягає скасуванню.

Що стосується висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "ПС" ГУ ДПС у Полтавській області від 07.06.2024 року № 6, яким до ПрАТ "Страхова компанія "Залізничні шляхи" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1250000 грн., суд зазначає таке.

Так, відповідно, пункту 6 висновків Акту перевірки від 20.05.2024 № 6878/16-31-07-06-02/22523595 податковим органом встановлено порушення: "6. підпункт 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункт 118.4 статті 118 Податкового кодексу України в результаті чого не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за період з 2014 по 2022 рік по термінах подачі звітності за 2014-2020 роки до 01.09.2021, за 2021-2022 роки до 01.09.2023 /а.с. 219; т. 1/.

В обґрунтування виявлених порушень податковий орган посилається на те, що між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки укладено Угоду для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FАТСА) від 07.02.2017 ратифікованої Законом України від 29.10.2019 № 229-ІХ (далі - Угода).

Відповідно до статті 2 Угоди сторони домовились отримувати та здійснювати обмін інформацією стосовно американських підзвітних рахунків.

Згідно вказаної Угоди обов`язок звітувати про підзвітні рахунки покладено на фінансових агентів.

За період з 01.07.2018 по 31.12.2023 ПрАТ "СК "Залізничні Шляхи" звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди не подавалися, пояснюючи це тим, що не відноситься до фінансових агентів та вважає себе непідзвітною фінансовою установою, звільненою від виконання вимог щодо подачі звітності незважаючи на реєстрацію підприємства на сайті Служби внутрішніх доходів США. При цьому, відповідно до офіційного реєстру фінансових установ, які пройшли реєстрацію з метою виконання Закону США "FАТСА", опублікованого СВД США, який доступний за посиланням: https://apps.irs.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, ПрАТ "СК "Залізничні Шляхи", зареєстроване за GIIN код U9LCR9.99999.SL.804.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За правилами підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69 ПК України у редакції, чинній на 11.12.2022, фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 вересня, подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звіт про підзвітні рахунки.

Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо міжнародним договором, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеним на його підставі міжвідомчим договором не встановлені інші правила.

Форма звіту про підзвітні рахунки, порядок її заповнення і подання фінансовими агентами до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п. 118.4 ст. 118 ПК України неподання, подання з порушенням встановленого строку, подання не в повному обсязі або з недостовірними відомостями, або з помилками фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог пункту 69.8 статті 69 цього Кодексу - тягнуть за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

За визначенням підпункту 14.1.257-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.

Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.

Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.

Як передбачено у пункті 1 статті 4 Угоди «Трактування фінансових установ», кожна звітна фінансова установа України вважається такою, що виконує положення розділу 1471 Податкового кодексу США і на яку не поширюється положення про утримання, відповідно до нього, якщо Україна виконує свої зобов`язання відповідно до статей 2 і 3 цієї Угоди стосовно такої звітної фінансової установи України, і звітна фінансова установа України:

a) ідентифікує американські підзвітні рахунки та щорічно доповідає компетентному органу України інформацію, яку вимагається надавати згідно з пунктом 2 статті 2 цієї Угоди в часові межі та спосіб, описані в статті 3 цієї Угоди;

b) окремо для 2015 року і 2016 року щорічно повідомляє компетентному органу України назву кожної фінансової установи, яка не бере участь, якій було виконано виплати, та сукупну суму таких виплат;

c) виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті;

d) за умови, що звітна фінансова установа України виступає в якості (i) кваліфікованого посередника (в контексті розділу 1441 Податкового кодексу США), що вирішила взяти на себе зобов`язання першочергового утримання відповідно до розділу 3 частини A Податкового кодексу США; (ii) іноземного товариства, що вирішило діяти в якості іноземного товариства, яке здійснює утримання, (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США); чи (iii) іноземного трасту, що вирішив діяти в якості іноземного трасту, який здійснює утримання (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США), утримує 30 відсотків з будь-якого платежу, який підлягає утриманню з американського джерела, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь; та

e) у випадку звітної фінансової установи України, що не описана в підпункті 1(d) цієї статті, і яка виконує платіж, який підлягає утриманню з американського джерела, чи виступає в якості посередника стосовно такого платежу, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь, звітна фінансова установа України надає будь-якому безпосередньому виконавцю такого платежу, що підлягає утриманню з американського джерела, інформацію, яка необхідна для здійснення утримання та звітування, що виникає у зв`язку з таким платежем.

У свою чергу, за визначенням пункту 1 статті 1 Угоди n) термін "звітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України, яка не є непідзвітною фінансовою установою України;

o) термін "непідзвітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України чи інший суб`єкт господарювання, який є резидентом України, що описаний в Додатку II як непідзвітна фінансова установа України чи в інший спосіб класифікується як іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, або ж як фактичний власник, звільнений від виконання вимог згідно з відповідними постановами Міністерства фінансів США, що набирає чинності з дати підписання цієї Угоди.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Угоди «Ідентифікація та трактування інших іноземних фінансових установ, які вважаються такими, що виконують вимоги, та фактичних власників, звільнених від виконання вимог» Сполучені Штати розглядають кожну непідзвітну фінансову установу України в якості іноземної фінансової установи, яка вважається такою, що виконує вимоги, чи фактичного власника, звільненого від виконання вимог, в залежності від ситуації, в контексті розділу 1471 Податкового кодексу США.

У Додатку ІІ до Угоди зазначено суб`єктів господарювання, які вважаються фактичними власниками, звільненими від виконання вимог, або фінансовими установами, які вважаються такими, що виконують вимоги, залежно від обставин, та нижченаведені рахунки виключаються з визначення фінансових рахунків.

Таким чином, обов`язок подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звіт про підзвітні рахунки покладений на фінансових агентів. У свою чергу, невиконання такого обов`язку тягне накладення на фінансового агента штрафу відповідно до п. 118.4 ст. 118-1 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.172-2 п. 14.1 ст. 14 ПК України, Угода FATCA - Угода між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA).

Згідно з пп. 14.1.257-1 п. 14.1. ст. 14 ПК України фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.

Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.

Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.

Для цілей Багатосторонньої угоди CRS особи, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів (є підзвітними фінансовими установами), визначаються відповідно до правил зазначеної Угоди, Загального стандарту звітності CRS та нормативно-правових актів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для реалізації Багатосторонньої угоди CRS.

Законом України від 29 жовтня 2019 року № 229-IX (далі - Закон № 229-IX) ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), вчинену 7 лютого 2017 року в м. Києві, яка набирає чинності з дати письмового повідомлення Україною Сполученим Штатам Америки про завершення всіх внутрішньодержавних процедур, необхідних для набрання чинності зазначеною Угодою. Дата набрання чинності для України: 18.11.2019 (далі - Угода, Угода FATCA).

Відповідно до пункту 1 статті 1 Угоди FATCA у контексті цієї Угоди та будь-яких додатків до неї ("Угода") зазначені нижче терміни мають такі значення, зокрема:

g) термін "фінансова установа" означає установу закритого типу, депозитарну установу, інвестиційну компанію чи визначену страхову компанію;

k) термін "визначена страхова компанія" означає будь-який суб`єкт господарювання, що є страховою компанією (або компанію, що безпосередньо володіє страховою компанію), яка здійснює виплати або має зобов`язання їх здійснювати відповідно до договорів страхування з викупною сумою чи договорів ануїтету;

i) термін "депозитарна установа" означає будь-який суб`єкт господарювання, який приймає депозити в ході звичайної банківської чи подібної діяльності.

За змістом підпункту 1) статті 1 Угоди FATCA термін "фінансова установа України" означає (i) будь-яку фінансову установу, що організована відповідно до законодавства України, але за винятком будь-якого філіалу такої фінансової установи, що розташований за межами України, а також (ii) будь-який філіал фінансової установи, що не організована відповідно до законодавства України, якщо такий філіал розташований в Україні;

Згідно підпунктів 1(n), 1(о) статті 1 Угоди FATCA:

термін "звітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України, яка не є непідзвітною фінансовою установою України;

термін "непідзвітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України чи інший суб`єкт господарювання, який є резидентом України, що описаний в Додатку II як непідзвітна фінансова установа України чи в інший спосіб класифікується як іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, або ж як фактичний власник, звільнений від виконання вимог згідно з відповідними постановами Міністерства фінансів США, що набирає чинності з дати підписання цієї Угоди.

Термін "договір ануїтету" означає договір, згідно з умовами якого одна сторона зобов`язується здійснювати виплати протягом періоду часу, визначеного частково або в цілому, очікуваною тривалістю життя однієї або декількох осіб. Термін також включає договір, який вважається договором ануїтету згідно з законодавством, нормативною базою, або практикою юрисдикції, у якій його було укладено та згідно з яким одна зі сторін зобов`язується здійснювати виплати протягом визначеної кількості років (підпункт (v)).

Термін "договір страхування з викупною сумою" означає договір страхування (інший ніж договір перестрахування збитків між двома страховими компаніями), що має викупну суму, більшу за 50 тис. доларів США (підпункт (w)).

Термін "викупна сума" більша з таких сум: (i) грошової суми, що сплачується страхувальнику у разі дострокового припинення договору страхування (визначена до вирахування штрафу за дострокове припинення договору страхування або заборгованості за кредитом); та (ii) грошової суми, у межах якої страхувальник, який уклав договір страхування життя, може отримати кредит від страховика. Незважаючи на викладене вище, термін "викупна сума" не включає суми, сплачувані за договором страхування як:

страхові виплати на випадок захворювання або травматичних ушкоджень, або інші страхові виплати, що відшкодовують економічні збитки, що виникли у зв`язку з настанням страхового випадку, передбаченого договором;

повернення страхувальнику попередньо сплачених внесків за договором страхування (іншим, ніж договір страхування життя) у зв`язку із припиненням чи відміною полісу, зменшення суми зобов`язань за договором страхування протягом його дії або перерахунком суми страхового внеску через технічні помилки тощо; або

дивіденди, сплачувані страхувальнику за результатами збитковості або прибутковості за договором групового страхування (підпункти: (x)(1), (x)(2), (x)(1) статті 1 Угоди FATCA).

Згідно статті 2 Угоди FATCA з огляду на положення статті 3 цієї Угоди Україна отримує інформацію, зазначену в пункті 2 цієї статті, стосовно всіх американських підзвітних рахунків і щорічно здійснює обмін цією інформацією зі Сполученими Штатами в автоматичному режимі відповідно до положень статті 27 Конвенції.

Інформація, яка має бути отримана стосовно кожного американського підзвітного рахунку кожної звітної фінансової установи України, і обмін якою має відбуватися:

a) ім`я та прізвище, адреса та ІНПП США кожної зазначеної американської особи, яка є власником такого рахунку, і у випадку неамериканського суб`єкта господарювання, якого після застосування процедур комплексної експертизи, викладеної в Додатку I, ідентифіковано як такого, що має одну чи більше контролюючих осіб, що є американською зазначеною особою, - назву, адресу і ІНПП США (якщо є) такого суб`єкту і кожної такої зазначеної американської особи;

b) номер рахунку (або функціональний його еквівалент у разі відсутності номеру рахунку);

c) назва та ідентифікаційний номер звітної фінансової установи України;

d) баланс чи суму на рахунку (у тому числі, у випадку договору страхування з викупною сумою або договору ануїтету, викупну суму або суму, яка виплачується готівкою у разі відмови від прав за полісом) станом на кінець відповідного календарного року чи іншого відповідного звітного періоду, або якщо рахунок було закрито протягом такого року, відразу до його закриття;

e) у випадку будь-якого кастодіального рахунку:

(1) загальна валова сума відсотку, загальна валова сума дивідендів і загальна валова сума іншого доходу, сформованого стосовно активів на рахунку, які щоразу виплачуються або зараховуються на рахунок (або стосовно рахунку) протягом календарного року чи іншого відповідного звітного періоду; а також

(2) загальну валову суму надходжень від продажу чи викупу майна, яка виплачується чи зараховується на рахунок впродовж календарного року чи іншого відповідного звітного періоду, стосовно якої звітна фінансова установа України виступала в якості кастодіана, брокера, довіреної особи чи в інакшому випадку в якості агента для власника рахунку;

f) у випадку будь-якого депозитного рахунку, загальну валову суму відсотку, виплаченого з чи зарахованого на рахунок протягом календарного року чи іншого відповідного періоду; а також

g) у випадку будь-якого рахунку, не зазначеного в підпункті 2(e) чи 2(f) цієї статті, загальна валова сума, виплачена чи зарахована власнику рахунку щодо такого рахунку протягом календарного року чи іншого відповідного звітного періоду, стосовно якої звітна фінансова установа України є боржником чи дебітором, у тому числі сукупна сума будь-яких виплат, пов`язаних з викупом, що здійснюються власнику рахунку протягом календарного року чи іншого відповідного звітного періоду.

Додаток II до Угоди FATCA встановлює перелік суб`єктів господарювання які вважаються фактичними власниками, звільненими від виконання вимог, або фінансовими установами, які вважаються такими, що виконують вимоги, залежно від обставин, та нижченаведені рахунки виключаються з визначення фінансових рахунків.

Пунктом I Додатку II до Угоди FATCA визначені звільнені бенефіціарні власники, інші ніж фонди. Так у зазначеному пункті наведено, що нижченаведені суб`єкти господарювання розглядаються як непідзвітні фінансові установи України та як фактичні власники, звільнені від виконання вимог, для цілей розділів 1471 та 1472 Податкового кодексу США, крім тих, що стосуються платежу, який отриманий від зобов`язання, пов`язаного з будь-якою комерційною фінансовою діяльністю того виду, яку здійснює визначена страхова компанія, кастодіальна установа або депозитарна установа.

За змістом Акту перевірки контролюючим органом встановлена обставина отримання ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 15.06.2009 року реєстраційний номер 11100888, серія СТ № 201 строком з 15.06.2009 року - безстроково, рішення про видачу переоформленого свідоцтва № 303-ПС від 15.06.2009 року, розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24.06.2004 року № 1224 /а.с. 175; т. 1/.

Згідно із відомостями пункту 4 Додатка № 2 до Акта перевірки ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" податковий номер 22523595 від 20.05.2024 № 6878/16-31-07-06-02/22523595 ПрАТ "СК "Залізничні шляхи", за період, що перевірявся, мав право здійснювати такі види діяльності, які він фактично здійснював: КВЕД 65.12 інші види страхування крім страхування життя /а.с. 25; т. 1/.

За відомостями Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є: інші види страхування, крім страхування життя (код КВЕД: 65.12) /а.с. 62; т. 1/.

Відповідно до пункту 2 Переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 07.07.2020 № 96 (далі - Порядок № 96), такими небанківськими фінансовими установами, зокрема, є страховики, які здійснюють страхування життя (за винятком страхових компаній зі страхування життя, які відповідають критеріям, установленим у Додатку ІІ до Угоди FATCA).

Враховуючи те, що підпунктом 1(k) статті 1 Угоди FATCA термін "визначена страхова компанія" означає будь-який суб`єкт господарювання, що є страховою компанією (або компанію, що безпосередньо володіє страховою компанію), яка здійснює виплати або має зобов`язання їх здійснювати відповідно до договорів страхування з викупною сумою чи договорів ануїтету, ПрАТ "СК "Залізничні Шляхи", основним видом діяльності якого є інші види страхування крім страхування життя, слід розглядати в контексті Угоди FATCA, в якості непідзвітної небанківської фінансової установи України.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до офіційного реєстру фінансових установ, які пройшли реєстрацію з метою виконання Закону США "FATCA", опублікованого Службою внутрішніх доходів США (далі - СВД США), який доступний за посиланням: https://apps.irs.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, ПрАТ "СК "Залізничні шляхи", зареєстроване за GIIN код U9LCR9.99999.SL.804, суд зазначає таке.

Так, ДПС України розглядає фінансові установи, які отримали "Global intermediary identification number" (GIIN), як такі, що на підставі підпункту с) пункту 1 статті 4 Угоди FATCA здійснити реєстрацію СВД США з метою виконання вимог Угоди FATCA.

Положеннями Угоди FATCA, а саме підпунктом с) пункту 1 статті 4 Угоди передбачено, що фінансові установи України, які самостійно визначили себе "підзвітною фінансовою установою", виконують відповідні реєстраційні вимоги СВД США.

ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" самостійно здійснила реєстрацію та отримала GIIN код U9LCR9.99999.SL.804.

Для підтвердження інформації про самостійну реєстрацію ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" на сайті СВД США та отримання реєстраційної картки направлений запит до ДПС України від 06.03.2025 №1545/8/16-31-07-06-03 /а.с. 114-115; т. 3/.

Державна податкова служба України в межах компетенції розглянула лист Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2025 № 1545/8/16-31-07-06-03 (вх. ДПС № 48044/7 від 06.03.2025) щодо надання реєстраційної інформації (реєстраційної картки) щодо ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" та повідомила наступне.

На підставі отриманої реєстраційної інформації від СВД США ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" () зареєструвалось в системі СВД США 04.01.2015 року та отримало " Global intermediary identification number " (GIIN): U9LCR9.99999.SL.804.

Під час реєстрації на веб-сайті СВД США, були зазначені наступні реєстраційні дані ПрАТ "СК "Залізничні шляхи":

- юридична назва: PAT SK ZALIZNYCHNI SHLYAHY (оригінал), ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" (переклад);

- адреса: Ukraine, Poltava, Shevchenka 3 Str. (оригінал), Україна, Полтава, вул. Шевченка, буд. 3 (переклад);

- відповідальна особа: Igor Petrenko (оригінал), Ігор Петренко (переклад);

- адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1;

- контактний номер телефону: НОМЕР_1

ДПС України у листі від 12.03.2025 № 6649/7/99-00-08-04-02-07 адресованому Головному управлінню ДПС у Полтавській області повідомило, що питання відповідності та приналежності ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" до категорії "Непідзвітних фінансових установ", визначених Додатком 2 до Угоди FATCA, потребує окремого дослідження в рамках документальної перевірки /а.с. 137-138; т. 3/.

Отже, з наданої контролюючим органом суду інформації /а.с. 137 (зворот); т. 3/ слідує, що під час реєстрації на веб-сайті СВД США, були зазначені наступні реєстраційні дані: юридична назва; адреса; відповідальна особа; адреса електронної пошти; контактний номер телефону, на підставі яких відповідач вважає ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" підзвітною фінансовою установою.

З цього приводу суд зазначає, що підпунктом 2 (с) статті 2 Угодо передбачено, що інформація, яка має бути отримана стосовно кожного американського підзвітного рахунку кожної звітної фінансової установи України, і обмін якою має відбуватися включає, зокрема, назву та ідентифікаційний номер звітної фінансової установи України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, серед іншого, такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код); організаційно-правова форма.

Приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 90 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Тип акціонерного товариства визначається у статуті акціонерного товариства.

Отже, основними ідентифікаційними даними суб`єкта (юридичної особи) є найменування юридичної особи та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Відповідач, на підставі отриманої реєстраційної інформації від СВД США стверджує, що товариство позивача зареєстровано в системі СВД США 04.01.2015 року та отримало " Global intermediary identification number " (GIIN): U9LCR9.99999.SL.804, юридична особа: PAT SK ZALIZNYCHNI SHLYAHY.

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції, згідно статуту позивача редакції 2011 року і яка діяла до 2019 року, скороченим найменуванням товариства українською мовою є ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" /а.с. 211; т.3/, тобто приватним акціонерним товариством, а не публічним: PAT SK ZALIZNYCHNI SHLYAHY, як це слідує з скороченого найменування юридичної особи, наведеної податковим органом з реєстраційної інформації від СВД США.

Надані відповідачем реєстраційні дані також не містять достовірної інформації про ідентифікаційний код юридичної особи, що дозволяє ідентифікувати товариство позивача у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до пункту 2 Переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 07.07.2020 № 96 (далі - Порядок № 96), такими небанківськими фінансовими установами, зокрема, є страховики, які здійснюють страхування життя (за винятком страхових компаній зі страхування життя, які відповідають критеріям, установленим у Додатку ІІ до Угоди FATCA), а як зазначалося вище, основним видом діяльності ПрАТ "СК "Залізничні Шляхи" є інші види страхування крім страхування життя, що в контексті Угоди FATCA слід розглядати, в якості непідзвітної небанківської фінансової установи України.

Також, вирішуючи спірні правовідносини в цій частині, суд також зазначає, що за висновками акту перевірки, відповідачем встановлено порушення: "6. підпункт 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункт 118.4 статті 118 Податкового кодексу України в результаті чого не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за період з 2014 по 2022 рік по термінах подачі звітності за 2014-2020 роки до 01.09.2021, за 2021-2022 роки до 01.09.2023.

В свою чергу, при винесення податкового повідомлення-рішення № 6 від 07.06.2024, відповідач керувався, зокрема, пп. 118-1.1 ПК України.

Тобто, податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 07.06.2024 № 6 містить посилання на інший, ніж зазначено у пункті 6 висновків Акту перевірки від 20.05.2024 № 6878/16-31-07-06-02/22523595 пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено, а саме: "на підставі акта перевірки № 6878/16-31-07-06-02/22523595 від 20.05.2024 встановлено порушення підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункту 118-1.4 статті 118 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями" /а.с. 59; т. 2/. Отже, в якості виявленого порушення в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначена вже інша норма Податкового кодексу України: пункт 118-1.4 статті 118, всупереч наведеній у пункті 6 Акту перевірки норми пункту 118.4 статті 118 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач не довів, що ПрАТ "СК "Залізничні Шляхи" є звітною фінансовою установою та зобов`язано виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA, податкове повідомлення-рішення форми "ПС" ГУ ДПС у Полтавській області від 07.06.2024 року № 6, яким до ПрАТ "Страхова компанія "Залізничні шляхи" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1250000 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року по справі № 440/11871/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко

Повний текст постанови складено 26.01.2026 року