Справа № 420/10860/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 січня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов 14 квітня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в особі визначеного державного кадастрового реєстратора здійснити реєстрацію скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2025 про надання у власність земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №761-VI від 13.02.2014 Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти одне з двох рішень (у формі наказу), передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Суд розглянув заяву представника відповідача та робить наступний висновок.

Відповідно до ч.1 ст.260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. (частина 3 ст. 257 КАС України).

Згідно з ч.5, ч.6 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд зауважує, що у заявленому клопотанні не зазначено належних мотивів, якими обґрунтовується необхідність розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження. Так, посилання представника позивача на ст.262 КАС України та бажання позивача надати усні пояснення по суті спору, додаткові пояснення та докази по справі не є безумовною та належною підставою для здійснення розгляду справи з викликом сторін. Крім того, учасники справи не обмежені в праві надавати додаткові письмові пояснення та докази до суду.

Водночас, як зазначено в ухвалі суду від 27.10.2025 р. про відкриття провадження у справі, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмету доказування і складу учасників ця справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження і для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті спору, на думку суду, не є обов`язковим заслуховування усних пояснень представників сторін у судовому засіданні.

Отже, для того, щоб суд міг дійти іншого висновку, клопотання сторони про розгляд справи в порядку загального позовного провадження має бути достатньо переконливим та містити вагомі аргументи, які б вказували на доцільність розгляду справи в судовому засідання за участю сторін.

Згідно практики Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal»). Так, на думку Суду, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім; заявник має надати переконливі докази на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Справа № 420/10860/25 не відповідає критеріям ч. 4 ст. 12 КАС України.

Крім того, відповідно до ст. 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В цьому контексті суд зауважує, що спрощене позовне провадження є однією із форм адміністративного судочинства, встановленою законом.

Відтак розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи жодним чином не порушує законних прав сторони, тоді як можливість реалізації учасником справи окремих процесуальних прав, як-от права брати участь в судовому засіданні, надавати суду усні пояснення, задавати питання іншим учасникам справи тощо, закон пов`язує з видом судового процесу для розгляду конкретної справи, тобто зазначені права не можна вважати абсолютними.

З огляду на викладене та беручи до уваги необґрунтованість заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни обраної судом форми провадження для розгляду та вирішення цієї справи та відсутності належних та обґрунтованих підставі для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 167, 248, 256, 257, 262, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.В. Бжассо