Справа № 480/4300/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 р. Справа № 480/4300/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 (суддя О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 16.10.25) по справі № 480/4300/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд"

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд" (надалі - позивач, ТОВ "Урожай Трейд" ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (надалі також відповідач), у якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення № 06 від 21.06.2022 Головного управління державної податкової служби у Сумській області на суму 11 611 773,04 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 11 грудня 2023 року позивач звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року, та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до постанови Верховного суду від 14.02.2024 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 скасовано, а справу № 480/4300/22 направлено на новий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Вирішуючи питання про направлення на новий розгляд до суду першої інстанції справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в мотивувальній частині вищезазначеної постанови зазначив, що позивач, хоча безпосередньо і не вказав у позові про порушення відповідачем зазначеного порушення, проте, враховуючи те, що ним було подано письмові пояснення до суду апеляційної інстанції, в яких, серед іншого, було акцентовано увагу на тому, що податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, прийнятий на підставі перевірки, яка проведена всупереч вимог чинного податкового законодавства, а також з огляду на завдання та основні принципи адміністративного судочинства, закріплені у статті 2 КАС України, повинен був надати таким доводам позивача відповідної належної правової оцінки, з урахуванням вказаних вимог процесуального законодавства, а також послідовних та усталених правових висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах. Колегія суддів зауважила, що посилання позивача на порушення контролюючим органом положень чинного податкового законодавства при призначенні та проведенні перевірки у письмових поясненнях наданих суду, не вважаються зміною підстав позову, оскільки зазначене є доповненням/зміною у обґрунтуванні застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, при збереженні первісних обставин. Подібні висновки також містяться у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 520/20064/21, у яких хоча й інший предмет спору, проте досліджувалися подібні спірні правовідносини та надавалася їм правова оцінка. Також Верховним Судом зазначено, що ані судом першої інстанцій, ані судом апеляційної інстанції не було надано оцінки негативності наслідків для "інтересів суспільства" у вигляді ухилення від сплати податків, неналежного обліку чи приховування даних про здійснення роздрібної торгівлі пальним через замінений РРО, з урахуванням доводів позивача про те, що усі податки були сплачені належним чином, всі операції відображені вірно, судами також не вирішено питання та не надано аргументів щодо дотримання пропорційності застосування стягнення у розмірі 11 611 773,04 грн. за вказаних обставин.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

-судом неправильно застосовано п.69.27 підр.10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки: (1) норма п. 69.27 підрозділу 10 розділу XX ПК України чітко передбачає саме здійснення фактичної перевірки і виключно для контролю за дотриманням законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки); (2) норма п. 69.27 підрозділу 10 розділу XX ПК України не містить застережень чи зауважень, що при організації та проведенні перевірки з підстав визначених п.69.27 підр.10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України слід досліджувати усі питання, зокрема, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв тощо, як помилково вказано судом; (3) п.69.27 підр.10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУкраїни передбачає тимчасові обмежені делеговані повноваження, але аж ніяк не надає повноваження ДПС під час здійснення перевірки досліджувати будь-які питання, зокрема, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв тощо як помилково без будь-яких правових підстав стверджує суд першої інстанції

-судом протиправно не застосовано постанову КМУ №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», оскільки: (1) норму п.69.27 підр.10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, так і норму п. 2-1 «Перехідних положень» на Закону України «Про ціни і ціноутворення», якими було делеговано функції з державного нагляду з цін до податкових органів було доповнено 01.04.2022 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану»; (2) 13.04.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», яка власне і передбачала умови проведення державного нагляду, в тому числі із за цінами, в умовах воєнного стану; (3) порушено п.2 Постанови №303 (в редакції, що була чинною станом на 11.05.2022 року), бо ГУ ДПС у Сумській області не мало повноважень приймати рішення про проведення перевірок навіть щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, таке рішення могло бути прийнято лише центральним органом виконавчої влади; (4) єдиною фактичною підставою перевірки було саме повідомлення про ціни, тому перевірки з усіх можливих питань діяльності Позивача є порушенням законодавчо визначених меж проведення заходів позапланового державного контролю, що визначені п. 2 Постанова №303 (в редакції, що була чинною станом на 11.05.2022 року)

-судом неправильно застосовано пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 та п. 81.1. ст. 81 ПК України без встановлення обставин, що мають значення для розгляду справи, оскільки: (1) наказ ГУ ДПС у Сумській області №280-кп від 11.05.2022 року в свої преамбулі містить вказівку на одну правову підставу, а в п. 2 наказу міститься зовсім інший перелік підстав для перевірки, що є порушенням вимог п. 81.1. ст. 80 ПК України; (2) проведення податкової перевірки щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій відбулось за межами підстав визначених в наказі ГУ ДПС у Сумській області №280-кп від 11.05.2022 року, оскільки пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який є підставою для проведення фактичної перевірки щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, не вказано в наказі ГУ ДПС у Сумській області №280-кп від 11.05.2022 року, що є порушенням абз. З п. 81.1 ст. 81 ПК України; (3) п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України не передбачає підстави для проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань: регулювання обігу готівки, порядку здійснення контролю розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), хоч виключно цей п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України було визначено як правову підставу для проведення перевірки; (4) в матеріалах справи відсутні докази виявлення або отримання в установленому законодавством порядку інформації з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), що наділяло б Відповідача повноваженнями з призначення перевірки з цих підстав, як зазначено в п. 2 наказу; (5) з аналізу наказу неможливо встановити що саме необхідно перевірити в межах цієї фактичної перевірки та що слугувало підставою для призначення такої перевірки

-судом прийнято рішення без встановлення обставин доведеності складу правопорушення, оскільки: (1) п. 109.1 ст.109 ПК України передбачає, що податковим правопорушенням є протиправне, винне діяння, проте в жодному документі перевірки навіть не зазначено про суб`єктивну сторону; (2) не враховано вжиті Позивачем заходи для дотримання порядку - подано у визначений строк, перед цим РРО було належним чином зареєстровано в податкових органах та відповідно перевірено його працездатність на вірне відображення розрахунково-касових операцій; (3) в порушення ст. 2 КАС України судом не досліджено баланс інтересів і як наслідок не вирішено питання пропорційності накладення надмірного тягаря на позивача.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник позивача (Мартиненко А.В.) підтримала доводи апеляційної скарги. Представник відповідача (Семерня І.Ю.) заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС, згідно наказу від 11 травня 2022 року № 280-кп Про проведення фактичної перевірки у період з 12 травня 2022 року по 20 травня 2022 рік було проведено фактичну перевірку за місцем провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску пального, автозаправочної станції (АЗС) за адресою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Андріяшівка, вул. Київська, 253, через які здійснює (проводить) діяльність ТОВ Урожай Трейд, за результатами якої складено акт від 20 травня 2022 року № 1052/18/13/РРО/43660336 (а.с.7 19, т.1, далі акт перевірки).

Зазначеним актом перевірки, зокрема, встановлено: здійснення роздрібної торгівлі пальним в період 03 травня 2022 року по 12 год. 18 хв. 12 травня 2022 року за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів - автозаправочної станції за адресою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Андріяшівка, вул. Київська, буд. 253 через реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) моделі ND-74 за фіскальним номером , що не зазначений у ліцензії № 2100080, чим порушено вимоги статті 15 Закону № 481/95-ВР. Сума розрахункових операцій при реалізації пального, проведених із використанням зазначеного РРО за визначений період склала 5805886,52 грн.

Водночас, відповідно до заяви позивача (зареєстрована в ГУ ДПС - 13.05.2022) ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним за № 2100080 була переоформлена 30 травня 2022 року, а саме, з додатку до ліцензії виключено реєстратор розрахункових операцій моделі МАРІЯ-303А1, заводський номер ЗВ , фіскальний номер та одночасно включено РРО моделі типу ND-74, заводський номер НД 04001777, фіскальний номер (а.с. 33-35, 64, 65 зворотній бік, том 1).

Натомість, під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно електронних копій розрахункових документів (фіскальних касових чеків) позивач здійснював роздрібну торгівлю пальним з 03 травня 2022 року через РРО моделі типу ND-74, заводський номер НД 04001777, фіскальний номер , що на той час ще не був включений до ліцензії № 2100080.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції ГУ ДПС у Сумській області, зазначена заява позивача з додатками зареєстрована відповідачем 13 травня 2022 року (а.с. 64, т.1), що збігається із витягом з електронного Журналу вхідної кореспонденції (а.с. 180-219, т.1).

Позивач, відповідно до вимог пункту 7 статті 44 Податкового кодексу України, надав контролюючому органу заперечення на акт перевірки, які 17 червня 2022 року були залишені без задоволення, а висновки, викладені в акті перевірки, без змін (а.с. 20 27, т.1).

На підставі зазначених висновків акту перевірки 21 червня 2022 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 06 за платежем: адміністративні штрафи та штрафні санкції на суму 11 611 773,04 грн. (а.с. 28 29, т.1).

Не погоджуючись з відповідним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Пунктом 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України "Про ціни і ціноутворення" з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок. Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення.

Разом з тим, пунктом 69.2 ПК України встановлено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: фактичних перевірок.

Проаналізувавши вищезазначені норми податкового законодавства, слід зазначити, що ПК України не передбачено проведення фактичної перевірки з окремих питань щодо контролю цін та ціноутворення, а тому при її організації та проведенні з підстав визначених п.69.27 підр.10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України слід досліджувати усі питання, зокрема, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв тощо.

Статтею 3 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі - Закон 5007) регламентовано, що законодавство про ціни і ціноутворення ґрунтується на Конституції України та складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, законів України "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", цього Закону та інших нормативно- правових актів.

Органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом (стаття 16 Закону 5007).

Разом з тим, частиною 21 Прикінцевих та Перехідних положень Закону 5007 регламентовано, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, до уповноважених органів державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення також відносяться податкові органи, крім контролю цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Повноваження податкових органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які під час податкового контролю здійснюють заходи контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, визначаються цим Законом та Податковим кодексом України.

Як свідчить з матеріалів справи, Доповідною запискою управління податкового аудиту № 441/18-28-07-06-06 від 11.05.2022 року повідомлено начальника Головного управління ДПС у Сумській області про ймовірні порушення ТОВ «Урожай Трейд» чинного законодавства України, контроль за якими покладено на контролюючі органи.

В матеріалах судової справи наявні листи Сумської ОДА від 10.05.2022, ДПС України від 10.05.2022 року №3799/7/99-00-07-05- 03-07 та від 11.05.2022 року №3869/7/99-00-07-05-03-07, які у своїй сукупності вказують на законність дій ГУ ДПС у Сумській області та як наслідок підтверджують відсутність наявності процедурних порушень під час призначення та проведення фактичної перевірки.

Враховуючи зазначене, Наказ Головного управління ДПС у Сумській області №280-кп від 11.05.2022 року «Про проведення фактичної перевірки» містить посилання на відповідні норми законодавства для проведення таких перевірок, а отже є законним та таким що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Окремо слід зазначити, що норми Податкового кодексу, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у Наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст.80 ПКУ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.03.2019 року № 821/204/16 та від 10.04.2020 року № 815/1978/18.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо допущення відповідачем «процедурних» порушень призначення та проведення перевірки, є необґрунтованими.

Щодо фактичних обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі пальним на території України визначає Закон України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

У розумінні положень статті 1 Закону № 481/95-ВР «ліцензія (спеціальний дозвіл)» - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; «роздрібна торгівля пальним» - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції і газонаповнювальної станції/ газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Згідно з частиною дванадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю (ч. 21 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 32 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який 36 через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Згідно з Переліком органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», ліцензії на право здійснення таких видів господарської діяльності як роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним видають територіальні органи ДПС.

У силу приписів частин 34 - 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (частини 41 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

За змістом норм частин 54 та 55 статті 15 Закону № 481/95-ВР у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або зміною типу акціонерного товариства), суб`єкт господарювання зобов`язаний у місячний термін з дня внесення таких змін звернутися до органу, який видав ліцензію, з відповідною заявою.

Орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Для ліцензування діяльності, передбаченої цим Законом, використовуються бланки ліцензій єдиного зразка, встановленого Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 18 зазначеного Закону).

Відповідно до абз. 11 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії в розмірі 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Сукупний аналіз процитованих вище норм Закону № 481/95-ВР дає підстави для висновку, що роздрібна торгівля на АЗС пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (юридичними особами) виключно за наявності у них відповідної ліцензій.

Ліцензія видається на певний строк вперше, а також у зв`язку із внесенням змін до такої діючої ліцензією, за заявою суб`єкта господарювання. Ліцензія оформлюється на бланку єдиного зразка та складається з власне із самої ліцензії та додатку до неї, який є її невід`ємною частиною. Зокрема, в додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним зазначаються не лише адреса місця торгівлі, а й перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Роздрібна торгівля пальним здійснюється виключно через реєстратор розрахункових операцій, зазначений у ліцензії (а саме в додатку до неї). У протилежному випадку, для суб`єктів господарювання настають негативні наслідки фінансового характеру у вигляді накладення на них штрафу, встановленого статті 17 Закону № 481/95-ВР.

При цьому за правилами статті 15 Закону № 481/95-ВР видача на новому бланку ліцензії у зв`язку зі змінами відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії (зокрема, відомостей та інформацію про РРО, які підлягатимуть використанню за місцем торгівлі), здійснюється за відповідною заявою суб`єкта господарювання яка повинна бути поданою у місячний термін з дня внесення таких змін, опрацьованою органом ДПС (органом ліцензування), а не автоматично внаслідок реєстрації нового РРО. Зміни до ліцензії вважаються внесеними після видачі суб`єкту господарювання ліцензії, оформленої на новому бланку з урахуванням змін.

Положення абз. 11 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, яке було застосовано відповідачем до позивача, встановлювала відповідальність у вигляді штрафу за роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії.

В той же час, Законом № 481/95-ВР встановлена можливість та покладений обов`язок на суб`єкта господарювання у випадку зміни відомостей, зазначених у раніше виданій ліцензії протягом місячного терміну з дня внесення таких змін звернутися до органу, який видав ліцензію, з відповідною заявою, після чого орган видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Не виконання суб`єктом господарювання обов`язкових приписів положень статті 15 Закону №481/95-ВР, а саме не звернення таким суб`єктом із відповідною заявою, або звернення до відповідного органу поза межами встановленого місячного терміну з дня внесення таких змін (наступний день після спливу цього терміну), слід вважати як допущення порушення та не виконання свого обов`язку встановленого законом.

В такому випадку може наставати відповідальність передбачена абз. 11 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Урожай Трейд» на господарській одиниці (автозаправочній станції) за адресою: Сумська обл., Роменський р-н. с. Андріяшівка, вул. Київська, буд. 253 у період діяльності з 16.04.2022 по 03.05.2022 використовувало у своїй діяльності зареєстрований 30.11.2021 в ГУ ДПС у Сумській області, реєстраційне посвідчення № 2161, переведений у фіскальний режим роботи РРО моделі МАРІЯ-303А1 (заводський номер ЗВ) за фіскальним номером .

З 03.05.2022 ТОВ «Урожай Трейд» використовує у своїй діяльності зареєстрований 22.04.2022 в ТУ ДПС у Сумській області, реєстраційне посвідчення № 391, переведений у фіскальний режим роботи РРО моделі ND-74 (заводський номер НД04001777) за фіскальним номером .

13.05.2022 ТОВ «Урожай Трейд» подана заява на переоформлення ліцензії №2100080 щодо внесення РРО типу 464/ND фіскальний номер , який знаходиться у місці торгівлі до ГУ ДПС у Сумській області за вх. № 3571/АП.

За встановлених обставин, суб`єктом господарювання (позивачем) у межах місячного строку з дня введення в експлуатацію нових РРО на АЗС були вжиті заходи шляхом заповнення та подання до ГУ ДПС заяви про внесення змін до ліцензії та відповідним органом на підставі таких заяв позивача було видано ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Таким чином, ТОВ «Урожай Трейд» було дотримано встановлений у статті 15 Закону № 481/95-ВР порядок для внесення змін до ліцензії у межах місячного терміну, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений абз. 11 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР. Законних підстав для застосування штрафних санкцій до позивача не було.

Наведена правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 листопада 2025 по справі №420/18496/23.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Сумській області № 06 від 21.06.2022 на суму 11 611 773,04 грн. від 28 квітня 2023 року є протиправним, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на відсутність в діях позивача складу правопорушення, встановленого абз. 11 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВРю колегія суддів вважає, що інші доводи сторін щодо відсутності у розглядуваних випадках негативних наслідків для «інтересів суспільства» у вигляді ухилення від сплати податків, неналежного обліку чи приховування даних про здійснення роздрібної торгівлі пальним через замінений РРО, непропорційне втручання в право мирного володіння майном, неспівмірний тягар для платника податків не підлягають оцінці.

Колегія суддів також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив в повній мірі надані докази та не надав обґрунтування наведеним позивачем доводам, тому, відмовляючи задоволені позовних вимог, суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи та прийняв рішення яке не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд" - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 480/4300/22 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай Трейд" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення № 06 від 21.06.2022 Головного управління державної податкової служби у Сумській області на суму 11 611 773,04 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 23.01.26.