Справа № 420/40676/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 05.12.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 до 05.12.2019 в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 05.12.2019 в загальній сумі 94 446,01 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку, проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

3. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 06.12.2019 до 22.02.2022 в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 , нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 06.12.2019 до 22.02.2022 р. в загальній сумі 118 828,80 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати. 7. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;

5. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 06 грудня 2019 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;

6. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 06 грудня 2019 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 01 лютого 2018 року до 05 грудня 2019 року проходив службу у Військовій частина НОМЕР_6 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 потім був переведений до військової частини НОМЕР_4 , де проходив службу до 22 лютого 2022 року, та на цей час Позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. При цьому за період з 01 березня 2018 року по 22 лютого 2022 року не була нарахована та виплачена «фіксована» сума індексації грошового забезпечення щомісяця, всупереч приписам пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078). Представник Позивача звернувся до Відповідачів із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому за період з 01 березня 2018 року по 22 лютого 2022 року індексацію грошового забезпечення в повному обсязі, а саме з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Листом від 06 вересня 2025 року Відповідач 1 надав копію довідки, з якої вбачається, що в період з 01 березня 2018 року по 05 грудня 2019 року, «фіксована» сума індексації грошового забезпечення Позивача не нараховувалась та не виплачувалась, Листом Відповідач 2 надав копію довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення, з якої вбачається, що в період з 06 грудня 2019 року по 22 лютого 2022 року, «фіксована» сума індексації грошового забезпечення Позивача не нараховувалась та не виплачувалась.

Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 09.12.2025 постановлено відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду; прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22.12.2025 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив (вх. №ЕС/134806/25), в якому просить застосувати наслідки пропущеного строку звернення до суду та залишити позовну заяву без розгляду; відмовити в її задоволені в частині вимог до військової частини НОМЕР_2 в повному обсязі; зупинити провадження у справі у зв`язку із перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України під час воєнного стану.

Ухвалою суду від 24.12.2025 постановлено відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Військової частини НОМЕР_2 (вх. №ЕС/134806/25 від 22.12.2025) в частині залишення позову без розгляду та зупинення провадження у справі.

12.01.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрьоміної В.А. надійшла заява (вх. №ЕС/4246/26), в якій просить залишити позов без розгляду.

Ухвалою суду від 14.01.2026 постановлено відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрьоміної В.А. (вх. №ЕС/4246/26 від 12.01.2026) про залишення позову без розгляду.

23.01.2026 до суду надійшла заява адвоката Єрьоміної В.А. (вх. №ЕС/8938/25), в якій повідомлено про смерть позивача та в якості додатку надано копію свідоцтва про смерть.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі: смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно із частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зважаючи на приписи статей 1218, 1219, 1227 ЦК України убачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), при цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Тобто, виходячи з аналізу вище зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а, від 14.11.2024 у справі № 560/3390/23.

З матеріалів справи видно, що позивачу за життя взагалі не нараховувалася індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 05.12.2019 та з 06.12.2019 до 22.02.2022 як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, а предметом спору у цій справі є зобов`язання здійснити нарахування та виплату такої індексації.

Фактично право на ці кошти померлий не набув, що виключає наявність конкретної суми, яка підлягає виплаті.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що право на спірну індексацію грошового забезпечення належить до особистих прав особи, яких вона набуває за наявності передбачених законом умов (в цьому випадку відповідно до Порядку № 1078), то таке право не може переходити в порядку правонаступництва до іншої особи.

Отже, сума індексації грошового забезпечення, передбаченої Порядком № 1078, яка не була нарахована ОСОБА_1 , не може вважатися недоодержаною сумою грошового забезпечення та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статті 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14.11.2024 у справі № 560/3390/23).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Серія НОМЕР_7 .

Встановлені вище судом обставини є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат на не здійснюється.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №420/40676/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА