Справа № 420/37905/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення виконання судових рішень

23 січня 2026 року

м. Київ

справа №420/37905/24

адміністративне провадження №К/990/46509/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року

у справі № 420/37905/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладене у листі від 11 листопада 2024 року №30356-29300/С-02/8-1500/24 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського окружного адміністративного суду №03.4.17-112521/24 від 28 жовтня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03.4.17-112521/24 від 28 жовтня 2024 року, виданої Одеським окружним адміністративним судом та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області 12 листопада 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/37905/24 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі Управлінням заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, мотивоване тим, що негайне виконання оскаржуваних судових рішень може призвести до істотних та фактично невідворотних фінансових наслідків для Державного бюджету України, а у разі їх подальшого скасування повернення виплачених сум буде ускладненим або неможливим з огляду на обмеження, встановлені статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від позивача надійшло заперечення на клопотання про зупинення виконання судових рішень, у якому він просить відмовити у задоволенні відповідного клопотання Управління, посилаючись на відсутність правових підстав для зупинення виконання оскаржуваних рішень, обов`язковість їх виконання, а також на те, що доводи скаржника зводяться до незгоди з правовою оцінкою судів попередніх інстанцій і не підтверджують наявності виняткових обставин, які б обґрунтовували необхідність застосування заходів, передбачених статтею 375 КАС України.

Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на частину першу статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішує суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду.

Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.

Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.

Крім того, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.

Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

У справі, що розглядається, предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплата різниці між фактично виплаченими і належними до сплати сумами, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оцінюючи доводи заявленого клопотання, суддя-доповідач враховує, що виконання оскаржуваних судових рішень до завершення їх касаційного перегляду зумовлює необхідність негайного проведення перерахунку та здійснення бюджетних виплат, які можуть мати істотний фінансовий вплив, а також створює ризик формування тривалих бюджетних зобов`язань на майбутній період.

Суд бере до уваги, що у випадку скасування судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій у касаційному порядку поворот виконання таких рішень буде істотно ускладненим або фактично неможливим з огляду на приписи статті 381 КАС України, яка передбачає обмежені та виняткові підстави для повороту виконання рішень про присудження пенсійних та інших періодичних платежів з Державного бюджету України. За таких умов дострокове виконання судових рішень створює реальний ризик настання фактично невідворотних фінансових наслідків для держави.

Крім того, Суд ураховує, що зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має тимчасовий характер, не вирішує спір по суті та спрямоване виключно на збереження існуючого правового та фактичного стану до ухвалення остаточного рішення судом касаційної інстанції. При цьому таке зупинення не позбавляє позивача права на отримання відповідних сум у разі залишення судових рішень без змін, водночас запобігає можливому порушенню балансу інтересів сторін і публічних інтересів держави.

З огляду на наведене, суддя-доповідач доходить висновку, що доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області свідчать про наявність виняткових обставин, які відповідають критеріям, визначеним статтею 375 КАС України, а тому є підстави для зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини четвертої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25, від 02 січня 2026 року у справі №120/2559/25

Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зупинення виконання судових рішень задовольнити.

Зупинити виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі № 420/37905/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк