Справа № 200/8803/25
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Справа№200/8803/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Молчанов Олег Вікторович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся через підсистему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (, м. Київ, вул. Госпітальна, 16) про визнання протиправним та скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене листом від 22.10.2025 № 598/9/25914; зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд позивача та прийняти постанову про причинний зв`язок його захворювань пов`язаний із захистом Батьківщини відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 під час якої почала розвиватися гіпертонічна хвороба. Пройшовши лікування у медичному закладі за медичним направленням військової частини, позивачу встановлено діагноз ІІ стадія гіпертонічної хвороби. За результатами військово лікарську комісії йому встановлено І стадію гіпертонічної хвороби пов`язану із проходженням військової служби, що суперечить медичним документам. Враховуючи, що захворювання позивача почало прогресувати під час участі у бойових діях, та не погоджуючись з рішенням ВЛК, представником позивача подано скаргу до відповідача. Однак, відповідач, не проводячи огляду позивача листом від 22.10.2025 № 598/9/25914 повідомив про не підтвердження висновків скарги. Вважає, що відповідач порушив права позивача на належний медичний огляд та забезпечення соціальних прав.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 968,96 грн надана квитанція від 13.11.2025.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України зобов`язано надати суду: довідку ВЛК від 16.07.2025 №2025-0716-1300 (у разі наявності в т.ч. постанову ВЛК); скаргу щодо скасування постанови ВЛК за результатом розгляду якої надана відповідь від 22.10.2025 №598/9/25914; роз`яснення 20 регіональної ВЛК, оформлене листом від 21.08.2025 №1854/6217.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву разом з витребуваними судом документами. З відзиву вбачається, що ЦВЛК ЗС України, розглянувши (перевіривши) заяву позивача та додані до неї медичні та інші документи, встановила відсутність підстав для її задоволення, ЦВЛК ЗС України в межах повноважень, на виконання вищенаведених норм законодавства України, було надано письмову відповідь про відмову у задоволенні вимог позивача, із відповідними роз`ясненнями, за підписом керівника ЦВЛК ЗС України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_4 від 02.09.2025 №733 повний діагноз ОСОБА_1 гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, 3ст. ризику ССУ 3 (високий), СН 0ст зі збереженням ФВ ЛШ (Ф В 68,2). Гіпертензивний криз від 27.06.2025 неускладнений, купірований медикаментозно.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 16.07.2025 №2025-0716-1300 позивачу, молодшому сержанту ОСОБА_1 встановлено діагноз: Аутоімунний тиреоїдит без порушення функцій. Гіпертонічна хвороба І стадії. Концетрична гіпертрофія міокарду лівого шлуночка, недостатність мітрального клапану, три стулкового клапану І ступеня, фракція викиду 68,2% СНО (КІМ 0,5 мм). Хронічний біль голови напруженого типу. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 13-в, 39-в графи ІІ Розклад хвороб. Придатний до військової служби.

Відповідно до роз`яснення 20 регіональної військово-лікарської комісії від 21.08.217 позивачу повідомлено, що за встановленим діагнозом позивача, згідно наданих позивачем документів, постанову ВЛК військової частини НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 16.07.2025 №2025-0716-1300 прийнято обґрунтовано.

06.09.2025 адвокат Молчанов Олег Вікторович звернувся до ЦВЛК ЗС України зі скаргою щодо скасування рішення ВЛК в/ч НОМЕР_5 , оформленого довідкою № 2025-0716-1300 від 16.07.2025 року про визначення молодшого сержанта ОСОБА_1 придатним до військової служби. Просив провести контрольне обстеження та медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 , з метою об`єктивного визначення ступеня придатності до військової служби з урахуванням реального стану здоров`я, наявних хвороб, а ткож скарг на стан здоров`я; за результатами проведення контрольного обстеження внести нову постанову ВЛК (довідку ВЛК, свідоцтво про хворобу), відповідно до якої, визначити придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, на підставі статті 39-б, 41-б графи ІІ розладу хвороб «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженої Наказом міністра оборони України від 14.08.2008 №402, з урахуванням реального стану здоров`я та результаті проведення контрольного обстеження.

Листом від 22.10.2025 №598/9/25914 на скаргу представника позивача щодо скасування постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби молодшого сержанта ОСОБА_1 згідно довідки ВЛК від 16.07.2025 №2025-0716-1300 та проведення йому контрольного медичного огляду ВЛК Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила, що наявність у молодшого сержанта ОСОБА_1 захворювання Гіпертонічна хвороба II стадії, яке зазначено в виписному епікризі із медичної карти стаціонарного хворого лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_6 від 02.09.2025 № 733, не підтверджено результатами спеціальних та інструментальних методів досліджень та консультативним висновком лікаря-терапевта від 28.08.2025.

Разом з цим, при встановлені діагнозу та прийнятті постанови ВЛК всі захворювання, які діагностовано у молодшого сержанта ОСОБА_1 , на момент огляду, зазначено та враховано вірно. На момент огляду, молодшому сержанту ОСОБА_1 діагнозом, Враховуючи ступінь тяжкості захворювання, частоту виникнення рецидивів та ступінь порушення функції органів і систем органів, постанову ВЛК військової частини НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби, на підставі пунктів в статей 13, 39 графи II Розкладу хвороб, у формулюванні: Придатний до військової служби, згідно довідки ВЛК від 16.07.2025 № 2025-0716-1300 та роз`яснення 20 регіональної ВЛК, оформлене листом від 21.08.2025 № 1854/6217 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення, чинного на момент проведення медичного огляду ВЛК.

Наявність у молодшого сержанта ОСОБА_2 захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби не підтверджено медичною документацією.

Підстав для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 16.07.2025 № 2025-0716-1300 чи направлення молодшого сержанта ОСОБА_1 начальником І (ВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає.

У разі погіршення стану здоров`я, позивачу запропоновано звертатись встановленим порядком до командування військової частини, у якій він проходить військову службу, з метою направлення його на обстеження та лікування, а у разі необхідності - на медичний огляд ВЛК, до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за територіальним принципом.

Позивач оскаржує рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене листом від 22.10.2025 № 598/9/25914, а також і бездіяльність ЦВЛК щодо належного розгляду скарги, в тому числі і з питання ненадання ЦВЛК неналежної оцінки медичному критерію. Отже, першочерговим та основним питанням у даному спорі, з урахуванням обраного позивачем способу захисту, є питання про те, чи здійснила ЦВЛК, як спеціальний суб`єкт, який може надавати оцінку медичному критерію, належний розгляд скарги позивача.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до норми п.1.3 розділу І Положення № 402 одними з основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення аналіз результатів медичного огляду, а також визначення причинного зв`язку захворювань, травм у військовозобов`язаних.

На Центральну ВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у ЗСУ, а також: розгляд скарг з питань військово-лікарської експертизи; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із ЗСУ (п.2.3.3 розділу І Положення № 402).

Відповідно до п.п.2.3.4 та 2.3.5 цього розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у п.1.2 розділу І цього Положення; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК (п.3.3 розділу І Положення № 402).

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови) (п.1.1 розділу ІІ Положення № 402).

Відповідно до п.п. 3.13 та 21.32 розділу ІІ Положення № 402 у спірних та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. У складних випадках розгляд постанов про причинний зв`язок захворювань проводиться ЦВЛК із залученням, за необхідності, головних медичних спеціалістів Міністерства оборони України, Центральної міжвідомчої експертної комісії та інших фахівців за їх згодою.

У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом (пункт 3.4 розділу І Положення № 402).

Пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 передбачено, що до штатних ВЛК належить Центральна військово-лікарська комісія.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

На переконання суду, такі вимоги встановлюються і до листа ЦВЛК, яким він надає роз`яснення заявнику.

Отже, у разі коли ЦВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою та підтверджує відсутність підстав для направлення заявника на повторний медичний огляд ВЛК, то штатна ЦВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом. Проте суд звертає увагу, що ЦВЛК повинна обґрунтовувати лист (роз`яснити заявнику), а не просто зазначити про свій висновок без жодних роз`яснень. Крім того, роз`яснення - це процес пояснення, а саме внесення ясності у ситуацію, щоб це було зрозуміло як заявнику, так і іншим адресатам рішення суб`єкта владних повноважень. Таким адресатом є і суд, оскільки позивач має право оскаржити дії і рішення ЦВЛК до суду, а суд повинен буде дослідити обґрунтованість дій та рішень такого ЦВЛК.

Суд погоджується з тим, що формально ЦВЛК дотрималась вимог Положення № 402, оскільки надала відповідь позивачу листом. Оскільки така форма передбачення Положенням № 402, то лист є актом індивідуальної дії.

Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень і у спосіб, визначений Конституцією та законами України. На переконання суду, вказане передбачає належне мотивування актів ЦВЛК.

Крім того, припис ч.2 ст.77 КАС України покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення. На переконання суду, таке доведення неможливо без надання достатнього обґрунтування своїх дій і рішень.

Положення №402 вимагає від ЦВЛК, що їх рішення повинні бути оформлені у встановленому порядку із зазначенням медичних підстав. Такі рішення повинні бути мотивовані та містити посилання на діагноз та статті Розкладу хвороб. Тому ЦВЛК зобов`язана надавати чіткі, мотивовані та юридично обґрунтовані відповіді.

Отже, лист-відповідь ЦВЛК, який фактично є офіційним роз`ясненням її рішення чи дій, а тому має бути вмотивованим за тими ж принципами. Відсутність обґрунтування порушує вимоги як КАС України, так і Положення № 402.

Cуд зазначає, що невмотивоване рішення створює для позивача стан невизначеності, який обмежує його можливість спрогнозувати свою подальшу поведінку та захистити свої права. Оскільки позивач не знає, чому саме його скарга була відхилена. Без чіткого обґрунтування причин відсутності підстав для перегляду постанови ЦВЛК позивач не може ефективно сформулювати аргументи для оскарження рішення, а суд не може переглядати зміст рішення, в якому не зрозуміло правильно, чи ні оцінені факти ЦВЛК, а також з яких саме підстав.

Формулювання ЦВЛК у листі того, що підстав для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 16.07.2025 № 2025-0716-1300 чи направлення молодшого сержанта ОСОБА_1 начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби немає, не дає можливості встановити ні позивачу, ні суду, чому саме конкретно було прийнято таке рішення, а також, які саме документи та факти досліджувалися ЦВЛК та чому позивач не викликався на огляд.

Таке формулювання представляє собою лише лаконічний висновок або констатацію факту без жодних деталей, аргументів чи пояснень причин такого рішення. Воно не вносить ясність у суть питання.

Не надаючи обґрунтування у листі ЦВЛК не використовує повноваження з метою, з якою це повноваження надано, чим ЦВЛК порушила частину другу ст. 19 Конституції України, як норму прямої дії. ЦВЛК не доведено перед судом, яким чином не надання жодних обґрунтувань у листі є пропорційним, добросовісним та розумним.

Крім того, відповідач не заперечує проти участі позивача у бойових діях, що призвело до погіршення стану здоров`я позивача. Фактично захворювання виникли під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Захворювання позивача розпочало виникати у період участі в бойових діях та надалі прогресувало, вказані факти проігноровано ЦВЛК.

Разом з цим, зі скарги від 06.09.2025 вбачається, що гіпертонічна хвороба ОСОБА_1 супроводжується підвищеним АТ, а саме, 170-190, постійний прийомом Біс-Алтеру 5/4, який був призначений позивачу у період лікування з 07.06.2025 по 20.06.2025 та після нього, а також додатково підтверджується наявність гіпертонічною ангіопатією сітківки обох очей.

З урахуванням установлених фактичних обставин справи суд зазначає, що під час проведення медичного огляду ЦВЛК не прийнято до уваги наявності у позивача інших захворювань та те, що відповідна хвороба потребує постійної медикаментозної терапії.

Також відповідачем у спірному листі не зазначено опису обставин виникнення та перебігу хвороб позивача через травми, які стали підставою для визнання позивача обмежено придатним до військової служби, а також висновків про їх пов`язаність чи не пов`язаність із безпосередньою участю у бойових діях.

Фактично, відповідачем не заперечується та матеріалами справи підтверджується, що позивач має захворювання: «гіпертонічна хвороба».

Не підтвердження ІІ стадії вказаної хвороби відповідачем обґрунтовано через інструментальні методи та консультативний висновок лікаря.

При цьому у листі відповідач не надав обґрунтованого висновку про не можливість повторного огляду позивача та не спростовано ІІ стадії гіпертонічної хвороби.

Водночас у листі відповідача від 22.10.2025, не наведено мотивів щодо підстав не встановлення позивачу причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".

Отже, ЦВЛК не довела перед судом, що дослідила та надала оцінку всім фактам та аргументам позивача у скарзі, що не дає у цілому встановити дійсні підстави визначення причинного зв`язку захворювань у частині формулювань «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини» і «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Суд наголошує, що відповідність рішення суб`єкта владних повноважень критерію «обґрунтованості» вимагає, щоб рішення було вмотивованим і зрозумілим для особи, якої воно стосується. Відповідно, у такому разі перевірка акту індивідуальної дії на обґрунтованість не потребує надання судом оцінки правильності висновкам ЦВЛК і дослідження медичних документів, що унеможливлює втручання у дискрецію цього органу, а полягає у тому, щоб з`ясувати, чи містить такий акт достатні та належні мотиви його прийняття, тобто чи він є обґрунтованим.

Разом із тим, в аспекті способу захисту прав позивача суд зазначає наступне.

За правилами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд розглядає спір в межах предмету спору та визначеного позивачем способу захисту. Водночас, якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, то для повного, належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд може вийти за межі заявлених позовних вимог та обрати інший спосіб захисту порушеного права.

Як закріплено у процесуальному законі, завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Це перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством. Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» у теорії права та на практиці.

Адміністративний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, і не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, та вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

Саме це закріплено у частині другій статті 5 КАС України, відповідно до якої захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи зміст позовних вимог та обсяг порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту є визнання протиправною та скасування рішення ЦВЛК, оформлене листом від 22.10.2025 № 598/9/25914. Водночас, оскільки визначення причинного зв`язку захворювання, травми, поранення, каліцтва контузії належить до повноважень суб`єкта владних повноважень - ЦВЛК, суд вважає необхідним зобов`язати ЦВЛК повторно розглянути скаргу позивача від 06.09.2025 разом з усіма наданими ним документами, з урахуванням висновків суду.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірного листа ЦВЛК, то суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України, стягує з цієї особи судовий збір у повному обсязі у сумі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене листом від 22.10.2025 № 598/9/25914.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (, м. Київ, вул. Госпітальна, 16) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 06.09.2025, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (, м. Київ, вул. Госпітальна, 16) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Кошкош