Справа № 128/4712/25
Суддя: Карпінська Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4712/25
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого сержанта Довганя Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

УСТАНОВИЛА:

До Вінницького районного суду Вінницької області подано вищевказану позовну заяву.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі оглядом матеріалів даної позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання дії протиправними та скасування постанови; позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову серії ЕНА №6186810 від 20.11.2025, однак копію такої постанови до позовної заяви не долучено.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 25.11.2025 заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання ним даної ухвали.

01.12.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області подано заяву «щодо виконання ухвали від 25.11.2025».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 01.12.2025 постановив повернути позивачу заяву «щодо виконання ухвали від 25.11.2025», подану на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 25.11.2025, вважати неподаною та повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого сержанта Довганя Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови разом з доданими документами.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.01.2026 скасував ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року та направив справу до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду, зазначивши у постанові, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву, як таку, що не підписана позивачем.

22.01.2026 з Сьомого апеляційного адміністративного суду повернулася дана справа.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.01.2026 справу № 128/4712/25 передано головуючому судді Карпінській Ю.Ф.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у даній справі доходжу такого висновку.

Так, Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 25.11.2025 заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав заявнику строк, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ним даної ухвали, для усунення недоліків (визначити належного відповідача у даній справі, надати копію оскаржуваної постанови серії ЕНА №6186810 від 20.11.2025, сплатити судовий збір в сумі 605,40 грн за подання до суду позову та надати суду документальне підтвердження сплати судового збору, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, додати копію позовної заяви відповідно до кількості учасників справи).

01.12.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області подано заяву «щодо виконання ухвали від 25.11.2025», у якій позивач ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за розгляд його позовної заяви, оскільки сума судового збору йому є «непід`ємною», доходів у нього немає.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

У частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається, даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 викладено позицію, відповідно до якої «обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підтвердження свого права на звільнення від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 надає документ «відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27.11.2025».

Наявна у вказаному документі інформація про доходи не може однозначно свідчити про малозабезпеченість позивача на даний час.

Вказаної довідки недостатньо для висновку визначити й визнати майновий стан позивача ОСОБА_1 , який являється особою працездатного віку, таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З даного документу також не можна визначити, що у позивача немає інших доходів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 20.04.2023 (справа № 990/13/23).

Таким чином, наданий позивачем документ на підтвердження свого майнового стану жодним чином не підтверджує неможливість сплати ним судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження свого майнового стану позивачем не надано.

З огляду на вищезазначене та враховуючи те, що належних письмових доказів на підтвердження викладених у заяві про звільнення від сплати судового збору обставин до заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем ОСОБА_1 не долучено, а несплата судового збору веде до втрат відповідного бюджету, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Отже, подання позивачем ОСОБА_1 до суду заяви «щодо виконання ухвали від 25.11.2025», у якій позивач ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, не свідчить про належне виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 25.11.2025 про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

«Право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав («Де Жуфр де ла Прадель проти Франції» і «Станєв проти Болгарії»). Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вказаних обставин, оскільки позивачем не усунено недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Вінницького районного суду Вінницької області від 25.11.2025, вважаю позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та такою, що слід повернути позивачу.

У частині п`ятій статті 169 КАС України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого сержанта Довганя Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови вважати неподаною та повернути заявнику разом з доданими документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СУДДЯ