Справа № 380/23116/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 рокусправа № 380/23116/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення, оформлене протоколом від 09.09.2025 року №37 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.4.ч3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

зобов?язати повторно розглянути заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.4 ч3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

В обґрунтування позову зазначає, що є військовослужбовцем, рідний брат помер під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, смертю, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Вказує, що є єдиним, хто залишився у його матері живим, а тому має законне право на відстрочку. Стверджує, що надав відповідачу усі необхідні документи для отримання відстрочки.

Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач та ОСОБА_2 є рідними братами (свідоцтва про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ).

В матеріалах справи наявне сповіщення №556 від 24.07.2025 року, надіслане гр. ОСОБА_3 , відповідно до якого її чоловік ОСОБА_2 (брат позивача) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер природньою смертю (без ознак насильства), перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Вказане підтверджується також свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 31.07.2025 року.

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_5 №244 від 01.08.2025 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 природньою смертю (без ознак насильства), перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 , з 24.07.2025 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 №3/13001 від 12.09.2025 року, надісланого позивачу, Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянуто його заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.4 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Протоколом від 09.09.2025 року Nє37 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомив, що він підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: обставини не відповідають п.4 ч.3 ст.23.

Змістом спірних правовідносин є відмова у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4. ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У подальшому Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною першою ст.1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою ст.1 цього Закону передбачено, що військовий обов`язок, серед іншого, включає: дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3543-XII), мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Положеннями ст.22 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим, у ст.23 Закону №3543-XII передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану (п.4 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно підп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №560), який, серед іншого, визначає: процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до абзацу першого п.58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Абзацом четвертим цієї ж норми передбачено, що відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають завірену копію довідки про надання таким особам відстрочки (додаток 6) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.

Згідно абзацу десятого п.60 Порядку №560 для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

З матеріалів справи судом встановлено, що рідний брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 природньою смертю (без ознак насильства), перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 . Його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

При цьому, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч3 ст.23 Закону №3543-XII.

Суд звертає увагу, що вказаною нормою чітко передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Натомість, наявні матеріали справи (сповіщення №556 від 24.07.2025 року, свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 31.07.2025 року, витяг з наказу військової частини НОМЕР_5 №244 від 01.08.2025 року) не містять жодних відомостей з приводу того, що брат позивача ОСОБА_2 загинув за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Вказані документи лише підтверджують, що він помер природньою смертю, а також те, що згадана смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

На переконання суду, зазначене твердження є більш обширним та жодним чином не підтверджує, що брат позивача загинули за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Більше того, п.4 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII передбачає вичерпний перелік підстав для звільнення особи від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та серед цих підстав відсутня така підстава як природня смерть брата (без ознак насильства), пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Як наслідок, суд вважає, що позовні вимоги у даному випадку є безпідставними та необґрунтованими.

Відтак, на переконання суду, у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

При цьому, судом не беруться до уваги інші твердження позивача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень діями відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, такі слід присудити з позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович