Справа № 161/23336/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року ЛуцькСправа № 161/23336/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Луцький міськрайонний суд Волинської області із позовом про визнання протиправною та скасування постанови Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1756487 за ст. 183 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення; зобов`язання ВДВС у м. Луцьку припинити виконавче провадження №79359171, відкрите на підставі скасованої постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови серії ЕГА №1756487 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 прим КУпАП, а саме завідомо неправдивий виклик патрульної поліції у Волинській області. Позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог КУпАП, зокрема: позивачу не надходили повідомлення про дату та час розгляд справи; не складався та не надсилався протокол; не надсилалась постанова про адміністративне правопорушення; не було роз`яснення її прав; в постанові нечітко зазначена кваліфікуюча норма; не з`ясовано наявність події, вину, обставини, що виключають відповідальність.

Також, Відділом державної виконавчої служби у м. Луцьку Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України відкрите виконавчого провадження №79359271 щодо виконання постанови УПП у Волинській області №1756487 від 29.04.2025 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 6 800 грн.

Виходячи з наведеного позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати, а виконавче провадження припинити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2025 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, передано на розгляд Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції у відзиві на позовну заявило клопотання про заміну неналежного відповідача на належного - Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду про залучення відповідача в адміністративній справі від 16.01.2026 клопотання Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про заміну відповідача задоволено частково та залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції.

Представник Департаменту патрульної поліції у відзиві на позовну заяву пред`явлені позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що 29.04.2025 о 14 год. 08 хв. екіпажем патрульної поліції у складі інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Мачульського А.О. було отримано повідомлення на службовий планшет, а саме: «… за адресою м. Луцьк, вул. Сенатора, 5, заявниця повідомила, що 20 хв. тому н/о викрали її гаманець, який знаходився в сумочці. У гаманці знаходились гроші у сумі 2 тис. грн. та 500 доларів США, ювелірні золоті вироби. Заявниця перед тим купувала квіти поблизу ЦУМу та пішки повернулась додому за місцем проживання.».

Після прибуття за місцем реєстрації виклику інспектор роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Мачульський А.О. разом із заявницею здійснив виїзд до місця ймовірного вчинення кримінального правопорушення території поблизу ЦУМу в місті Луцьку, про що одночасно було повідомлено диспетчера служби «102» з метою направлення на місце події слідчо-оперативної групи. Під час реагування на повідомлення та до прибуття слідчо-оперативної групи інспектором було вжито першочергових заходів, спрямованих на з`ясування обставин події, зокрема уточнено обставини втрати гаманця, маршрут пересування заявниці, час та ймовірне місце вчинення правопорушення, а також отримано від неї відомості щодо прикмет викраденого майна та можливих свідків події. Крім того, здійснено огляд прилеглої території з метою виявлення можливих слідів події або осіб, які могли бути причетні до вчинення правопорушення, та передано відповідну орієнтовну інформацію черговому підрозділу.

Близько 18 год. 10 хв. заявниця гр. ОСОБА_1 прибула особисто до приміщення Луцького РУП ГУНП у Волинській області та повідомила, що близько години тому повернулась за місцем свого проживання та встановила, що гаманець, про викрадення якого вона повідомляла раніше на спецлінію «102», знаходиться вдома, при цьому грошові кошти та інше майно перебувають у повному обсязі, факт їх викрадення не підтвердився.

З урахуванням зазначених обставин інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Мачульським А.О. було встановлено, що інформація, повідомлена заявницею під час звернення на спецлінію «102», не відповідала фактичним обставинам події, внаслідок чого було безпідставно задіяно сили та засоби поліції, у тому числі екіпаж патрульної поліції та слідчо-оперативну групу. При цьому інспектором враховано, що заявниця мала реальну можливість перевірити наявність гаманця за місцем свого проживання до звернення на спецлінію «102», однак цього не зробила, що призвело до неправдивого виклику екстрених служб та безпідставного реагування поліції. За таких обставин інспектор дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим відносно неї було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевказане, інспектором було враховано всі обставини події та складено адміністративну постанову серії ВАВ № 210708 від 29.04.2025.

Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України відзиву на позовну заяву не подав. Однак, листом від 13.01.2026 направив суду копії матеріалів виконавчого провадження №793509271.

Враховуючи вимоги КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.04.2025 о 14 год. 08 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою м. Луцьк, вул. Сенатора, 5, здійснила виклик на лінію 102 та повідомила, що 20 хв. тому н/о викрали її гаманець, який знаходився в сумочці. У гаманці знаходились гроші у сумі 2 тис. грн. та 500 доларів США, ювелірні золоті вироби. Заявниця перед тим купувала квіти поблизу ЦУМу та пішки повернулась додому за місцем проживання.».

Екіпажем патрульної поліції у складі інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Мачульського А.О. було здійснено реагування на повідомлення зі служби 102.

Під час реагування на повідомлення та до прибуття слідчо-оперативної групи інспектором було вжито першочергових заходів, спрямованих на з`ясування обставин події, зокрема уточнено обставини втрати гаманця, маршрут пересування заявниці, час та ймовірне місце вчинення правопорушення, а також отримано від неї відомості щодо прикмет викраденого майна та можливих свідків події.

Крім того, здійснено огляд прилеглої території з метою виявлення можливих слідів події або осіб, які могли бути причетні до вчинення правопорушення, та передано відповідну орієнтовну інформацію черговому підрозділу.

Близько 18 год. 10 хв. заявниця гр. ОСОБА_1 прибула особисто до приміщення Луцького РУП ГУНП у Волинській області та повідомила, що близько години тому повернулась за місцем свого проживання та встановила, що гаманець, про викрадення якого вона повідомляла раніше на спецлінію «102», знаходиться вдома, при цьому грошові кошти та інше майно перебувають у повному обсязі, факт їх викрадення не підтвердився.

З урахуванням зазначених обставин інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Мачульський А.О. дійшов висновку про наявність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим відносно неї було винесено постанову по справі адміністративне правопорушення серії ЕГА №1756487 від 29.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

16.10.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79359271 щодо виконання постанови УПП у Волинській області №1756487 від 29.04.2025 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 6 800 грн.

Також, головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук П.В. 16.10.2025 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 26.11.2025 винесено постанову про стягнення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачено статтею 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у статті 9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечила проти вчинення нею адміністративного правопорушення, свою вину заперечувала.

Зазначала, що в порушення статті 255 КУпАП України протокол про вказане правопорушення ніким не складався.

Розгляд справи було здійснено без участі ОСОБА_1 , оскільки на розгляд справи позивачка ніяким чином не викликалась.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 183 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивача зазначила, що вказаного правопорушення не здійснювала, надала працівнику поліції відповідні пояснення щодо обставин правопорушення.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, тому суд дійшов висновку, що протокол не складався, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно ОСОБА_1 було повідомлено про її права та обов`язки, чи дійсно вона відмовилась від надання пояснень, чи дійсно їй було повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи, чи дійсно вона була присутня при розгляді адміністративної справи.

Крім того, в постанові серії ЕГА №1756487 від 29.04.2025 відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії постанови та відсутні дані про направлення даної постанови рекомендованим листом.

Суд позбавлений можливості встановити чи дійсно ОСОБА_1 була присутня при розгляді адміністративної справи, чи дійсно відмовилась від отримання копії постанови.

В силу часини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення, при винесені рішення про накладення адміністративного стягнення не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Не надано належних та допустимих доказів в підтвердження що розгляд адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови відбувався з дотриманням КУпАП України.

Суд вважає, що винесення вищевказаного рішення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КпАП України.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас частини друга статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Відповідно до часини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України, ксі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП а також не надано доказів в підтвердження дотримання суб`єктом оскарження процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до часини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП та не надано доказів в підтвердження дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм статті 183 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

З огляду на наведене, в суді не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та доказів дотримання працівниками поліції процедури розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови відповідачем не були дотриманні норми статей 278, 279, 280, 283 КУпАП, які визначаються порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому на підставі частини третьої статті 286 КАС України слід скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення. Крім того,

Крім того, оскільки суд визнає протиправною та скасовує постанову по справі адміністративне правопорушення серії ЕГА №1756487 від 29.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, скасуванню підлягають постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук П.В. від 16.10.2025 про відкриття виконавчого провадження №79359271, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79359271 та постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук П.В. від 26.11.2025 про стягнення виконавчого збору ВП №79359271.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського батальйону 1 роти 4 управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Мачульського Артема Олександровича серії ЕГА №1756487 від 29 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 183 КУ Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук Поліни Володимирівни від 16 жовтня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №79359271, від 16 жовтня 2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79359271.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук Поліни Володимирівни від 26 листопада 2025 року про стягнення виконавчого збору ВП №79359271.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк