Справа № 360/1199/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року справа №360/1199/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року) у справі № 360/1199/25 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи в Головному управлінні Держпраці у Луганській області з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів);

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони час роботи в Головному управлінні Держпраці у Луганській області з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів).

В обґрунтування позову зазначено, що наказом територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 03 грудня 2020 року № 342о/с ОСОБА_1 , як переможця конкурсу, прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду головного спеціаліста (з питань запобігання та виявлення корупції) Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 30 вересня 2022 року № 636о/с призначено як такого, що прибув з територіального управління Служби судової охорони у Луганській області майора Служби судової охорони ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста (командира відділення) 11 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з 01 жовтня 2022 року.

На вказаній посаді позивач проходить службу в Службі судової охорони по цей час.

Із врахуванням зазначених норм законодавства 20.05.2025 позивач звернувся до керівника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стажу (час) роботи в державних органах, зокрема, в Головному управлінні Держпраці у Луганській області: з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів).

Листом Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області № 41.05-638 від 28.05.2025 «Про результати розгляду рапорту», за підписом тимчасового виконувача обов`язків начальника управління, позивача поінформовано про те, що наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (із змінами, внесеними наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519) затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах. Даний Перелік включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Оскільки посади територіального управління Служби судової охорони у Переліку не містяться, підстави для зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах, відсутні.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 , до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державному органі: в Головному управлінні Держпраці у Луганській області з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів).

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 час попередньої роботи в Головному управлінні Держпраці у Луганській області з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 дійсно проходить службу в Службі судової охорони в територіальному управлінні Служби судової охорони в м. Києві та Київській області та перебуває на посаді головного спеціаліста (командира відділення) відділення особистої безпеки суддів ВАКС підрозділу особистої безпеки суддів.

Управління відмічає, що Наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (із змінами, внесеними наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519) затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Даний перелік включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Посади територіального управління Служби судової охорони у Переліку, в тому числі і головного спеціаліста (командира відділення) відділення особистої безпеки суддів ВАКС підрозділу особистої безпеки суддів, відсутні.

Отже, відсутні підстави для зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи ОСОБА_1 в державних органах.

У відзиві позивач просить суд залишити апеляційну без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_1 , відповідно до витягу із наказу Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 03.12.2020 №342 о/с прийнято на службу до служби судової охорони та призначено переможцем конкурсу на посаду головного спеціаліста (з питань запобігання та виявлення корупції) територіального управління Служби судової охорони у Луганській області. Вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою 03 грудня 2020 року.

Відповідно до витягу із наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 30.09.2022 №636 о/с призначено майора Служби судової охорони ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста (командира відділення) 11 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з 01 жовтня 2022 року, з посадовим окладом в розмірі 6060 гривень на місяць, установивши стаж служби в Службі судової охорони, який дає право на виплату надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01 жовтня 2022 року - 18 років 04 місяці 24 дні та надбавку за особливості проходження служби в розмірі 54 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби по 31 грудня 2022 року, закріпивши за ним жетон з індивідуальним номером 04268. Вважати таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання обов`язків за посадою з 01 жовтня 2022 року.

20.05.2025 позивач звернувся з рапортом до тимчасово виконувача обов`язків начальника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області полковнику Служби судової охорони Володимира Сивирина, в якому просив при обчисленні вислуги років для виплати надбавки за стаж служби зарахувати головному спеціалісту (командиру відділення) особистої безпеки суддів (Вищого Антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області підполковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 : Строк військової служби - 18 місяців. Стаж (періоди) роботи в державних органах, зокрема: Головне управління Держпраці у Луганській області: з 05.10.2016р. по 24.09.2020р. (03 роки 11 місяців 20 днів); РАЗОМ: 05 років 05 місяців 20 днів. Вислугу років просив обчислити за даними послужного списку та матеріалів особової справи ОСОБА_1 , а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , дублікату військового квитка серії НОМЕР_2 .

Вказаний рапорт позивача був розглянутий та відповідачем надано відповідь вих№41.05-658 від 28.05.2025, в якій вказав, що Наказом Управління від 01.01.2025 № 1 о/с «Про обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області» йому обчислено вислугу років для виплати надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01 січня 2025 року 20 років 07 місяців 24 дні. Станом на 01.01.2025, за матеріалами особової справи, до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби зараховано періоди проходження служби: з 28.06.1997 по 11.12.1998 служба в Збройних Силах (01 рік 05 місяців 13 днів); з 09.07.1999 по 22.08.2014 служба в органах внутрішніх справ (15 років 01 місяць 13 днів); - з 03.12.2020 служба в Службі судової охорони (04 роки 00 місяців 28 днів). Разом 20 років 07 місяців 24 дні. Враховуючи викладене, період проходження військової служби зараховано до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби. Стосовно зарахування до вислуги років часу роботи в державних органах, зокрема в Головному управлінні Держпраці у Луганській області з 05.10.2016 по 24.09.2020, повідомлено, що наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (із змінами, внесеними наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519) затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах. Даний Перелік включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Оскільки посади територіального управління Служби судової охорони у Переліку не містяться, підстави для зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах, відсутні.

Також судом встановлено, що згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 22.08.2014, позивач має стаж роботи в державних органах та на таких посадах: за період з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів) позивач обіймав посаду головного спеціаліста з питань протидії корупції за результатами конкурсного відбору в Головному управлінні Держпраці у Луганській області. В цей період позивачем прийнято присягу державного службовця.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (стаття 161 Закону).

Частиною четвертою статті 163 Закону № 1402-VIII (в редакції Закону від 05.08.2018) передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України №1417-IX від 27.04.2021 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1.

Так, відповідно до статті 162-1 Закону № 1402-VIII, до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.

Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.

Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».

Також, статтю 163 Закону № 1402-VIII доповнено новою частиною, згідно якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони. Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Статтею 164 Закону № 1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яке визначення порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони (далі - Положення).

Положенням (із змінами, внесеними згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021) унормовано наступне.

Згідно з пунктом 5 розділу І Положення (зі змінами) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (пункт 5 Положення).

Суд зазначає, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, з статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Крім того, абзацом 12 пункту 1 Постанови № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення працівникам Служби судової охорони, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

Приписам даного Порядку №384, передбачено, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників ССО, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальний орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).

Надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови № 289. Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня. До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою № 393 (пункти 17-19 розділу ІІ Порядку № 384).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

З аналізу пункту 5 Положення, пунктів 17-19 Порядку № 384, пункту "и" частини першої статті 17 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови №393 суд дійшов висновку, що даними нормами права визначено за особою право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. При цьому, таке право закріплене в Законі № 2262-XII, порядок його підтвердження - Постановою №393, а порядок його реалізації - Порядком №384 та Положенням.

На час виникнення спірних правовідносин, перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах не затверджено.

Щодо відсутності переліку посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:

« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;

2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони».

Суд зазначає, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

У той же час, перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, зберігається право на зарахування до її стажу в Службі судової охорони, період (час) роботи в державних органах, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність твердження відповідача про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (зі змінами), який включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, може слугувати підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу позивача.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови від 18.11.2019 у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019 у справі № 813/904/15, від 04.10.2018 у справі № 819/1695/16 тощо).

Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон № 2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії.

Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

При цьому суд зазначає, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, у цьому випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ, то держава, у цьому випадку в особі Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних очікувань, не зарахувала до стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону № 2262-ХІІ.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відтак, реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад.

З огляду на викладене вище, суд вважає неприйнятними доводи відповідача щодо відсутності затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах.

Як встановлено судом, до вислуги років для виплати співробітникам Служби судової охорони надбавки за стаж служби зараховуються періоди, визначені Законом №2262-ХІІ та Постановою № 393 (пункт 19 розділу II Порядку № 384).

Відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови № 393, до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.

Водночас, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 22.08.2014, позивач має стаж роботи в державних органах та на таких посадах: за період з 05.10.2016 по 24.09.2020 (03 роки 11 місяців 20 днів) позивач обіймав посаду головного спеціаліста з питань протидії корупції за результатами конкурсного відбору в Головному управлінні Держпраці у Луганській області.

Отже, стаж робити позивача в державному органі становить 3 роки 11 місяців 20 днів.

Крім того, та обставина, що позивач в спірний період працював саме в державних органах, Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області не оспорює.

Суд зазначає, що не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі є необґрунтованим.

В даному контексті слід зазначити про те, що пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування відповідного попереднього часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони саме на посади середнього і вищого складу.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

По-перше, посилання окружного суду на практику Верховного Суду не є релевантною.

Так, в перелічених постановах предметом позову було не включення до вислуги років у календарному обчисленні стажу роботи позивача (працівника Державної фіскальної служби) в органах Державної податкової служби або іншої державної служби.

При цьому за обставинами вказаних справ, відсутнім був затверджений перелік посад.

В той же час, за обставинами нинішньої справи, на час відповідного звернення позивача до відповідача, відмови останнього та подання позову такий перелік затверджений Наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (із змінами, внесеними наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519), тому не заслуговують на увагу міркування стосовно того, що такий перелік був відсутнім на час переходу позивача на службу до Служби судової охорони в 2020 році.

По-друге, хибними є доводи позивача, що законодавством апріорі передбачено зарахування до стажу служби в Службі судової охорони стажу державної служби.

Відповідно до наведеного вище законодавства, стаж державної служби зараховується Л И Ш Е у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу З Г І Д Н О з П Е Р Е Л І К О М посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

При цьому законодавством до дискреційних повноважень Голови Служби судової охорони віднесено затвердження Переліку таких посад, в тому числі, центрального та/або територіального органу.

Посада, яку обіймає позивач, не входить до Переліку, затвердженого Наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (із змінами, внесеними наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519).

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі № 360/1199/25 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення 26 січня 2026 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук