Справа № 420/16940/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/16940/25

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

повний текст судового рішення

складено 29.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №94 від 09.05.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 02.05.2025 ОСОБА_1 , пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, з визначенням розміру її пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.04.2025 за №14.4-06/153, довідки від 14.04.2025 за №14.4-06/152 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що пенсійним органом протиправно відмовлено у переході з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону №889-VІІІ з підстав того, що у трудовій книжці в записі №18 09.03.1995 прийнято присягу державного службовця, відсутня підстава, а саме дата і номер наказу. Крім того в трудовій книжці відсутні записи про присвоєння чергового рангу або збереження даного рангу при переведенні на іншу посаду, тому не можливо правильно вирахувати стаж державного службовця.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позов задоволено частково наступним чином:

- визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №94 від 09.05.2025 щодо відмови ОСОБА_1 , у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ;

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2025 та прийняти рішення щодо переведення ОСОБА_1 з 02.05.2025 на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням висновків суду;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що висновки суду щодо переведення ОСОБА_1 з 02.05.2025 на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», є такими, що порушують норми матеріального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та суд першої інстанції встановив, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.05.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянуті та досліджені заява позивача і надані документи до заяви, та прийняте рішення №94 від 09.05.2025 про відмову у переведені з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України №889 від 10.12.2015 «Про державну службу».

Згідно оскаржуваного рішення підставою відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Так, у рішенні вказано, що за результатом розгляду електронної пенсійної справи та наданої до заяви трудової книжки від 06.08.1979 НОМЕР_1 встановлено, що в записі №18 09.03.1995 прийнято присягу державного службовця, відсутня підстава, а саме дата і номер наказу. Крім того в трудовій книжці відсутні записи про присвоєння чергового рангу або збереження даного рангу при переведенні на іншу посаду, тому не можливо правильно вирахувати стаж державного службовця.

На підставі вищевикладеного прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону №889-VІІІ, оскільки не можливо визначити трудовий стаж заявниці на дату звернення.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №94 від 09.05.2025 щодо відмови позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульоване Законом України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі №676/4235/17.

Так, відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у переведенні позивачки на пенсію державного службовця став висновок відповідача щодо відсутності прийняття присяги державного службовця через відсутність дати і номеру наказу, крім того в трудовій книжці відсутні записи про присвоєння чергового рангу або збереження даного рангу при переведенні на інші посади.

Проте, трудова книжка на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 в частині записів №18, які охоплюють спірний період трудової діяльності позивачки, заповнена відповідно до Інструкції №162, записи в трудовій книжці про роботу позивачки в періоди з 09.03.1995 по 30.01.1999 відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять дату прийому, та дату звільнення з посади відповідно п.1 ч.40 КЗпП (скорочення чисельності), номер наказу та його дату, посаду на якій працювала позивачка та відбиток печатки підприємства при звільненні з роботи.

При цьому, відповідно до листа Подільського районного суду Одеської області від 15.05.2025 роз`яснено, що присяга державним службовцем приймається на підставі відповідної статті Закону України «Про державну службу», а не на підставі наказу. Підписаний державним службовцем текст присяги державного службовця зберігається в особовій справі державного службовця. Текст присяги державного службовця відображає текст відповідної статті Закону України «Про державну службу», дату її прийняття та підпис державного службовця та не містить жодних посилань на вказаний наказ.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачка 09.03.1979 склала присягу державного службовця, текст присяги наявний в матеріалах справи та відповідні записи внесені до трудової книжки позивача (а.с.13, а.с.22).

Крім того, 31 березня 1994 року позивачці присвоєно 13 ранг державного службовця, що підтверджено витягом з Наказу №63-ЗП.

Згідно із пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).

Отже після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом від 10.12.2015 року №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

В якості підстави для відмови у переведенні на пенсію державного службовця у рішенні відповідача зазначено про відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців. З оскаржуваного рішення також вбачається, що пенсійним органом неможливо здійснити обрахунок стажу, оскільки періоди роботи на посадах із присвоєнням спеціального звання, не враховані.

Враховуючи вищезазначене, з наданих позивачкою доказів її загальний стаж державної служби складає більше 20 років, проте саме повноваження щодо здійснення точного розрахунку стажу відносяться до дискреційних повноважень пенсійного органу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність та необхідність скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №94 від 09.05.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія