Справа № 420/2129/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2129/24
УХВАЛА

22 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення та звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду справі № 420/2129/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/2129/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі № 420/2129/24 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року по справі №420/9811/22, за період з 01.01.2016 року по 25.10.2023 року.

Зобов`язано військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року по справі №420/9811/22, за період з 01.01.2016 року по 25.10.2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, а саме - зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановлено строк для подання звіту один місяць, що обчислюється з дати набрання цим рішенням суду законної сили.

Попереджено військову частину НОМЕР_1 , що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Вказане рішення набрало законної сили 06.02.2025 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 неподано звіт у строк, встановлений судом, та не повідомлено суд про причини, які унеможливили його вчасне подання.

19.06.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2129/24, в якій просить суд: зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк, звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 року по справі №420/2129/24; у разі неподання військовою частиною НОМЕР_1 звіту у встановлений судом строк, накласти штраф у сумі від 20 до 40 р.п.м. для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 20.06.2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/2129/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; ухвалено вирішення заяви здійснити в порядку письмового провадження; встановлено військовій частині НОМЕР_1 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Копія вказаної ухвали була 20.06.2025 року доставлена до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 .

Станом на 30.06.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 не виконано обов`язку надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Ухвалою суду від 30.06.2025 року повторно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті). Попереджено військову частину НОМЕР_1 , що у випадку ненадання обов`язків покладених судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 149 КАС України.

Копія вказаної ухвали була 02.07.2025 року доставлена до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 .

Станом на 19.09.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 не виконано обов`язку надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Ухвалою суду від 19.09.2025 року застосовано до військової частини НОМЕР_1 заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України в розмірі 3028,00 грн, за невиконання покладеного обов`язку щодо подання відомостей про керівника відповідального за виконання рішення.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року повторно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті). Попереджено військову частину НОМЕР_1 , що у випадку ненадання обов`язків покладених судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 149 КАС України.

Копія вказаної ухвали була 23.09.2025 року доставлена до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 .

Станом на 07.01.2026 року військовою частиною НОМЕР_1 не виконано обов`язку надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Ухвалою від 07.01.2026 року застосовано до військової частини НОМЕР_1 заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини другої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України в розмірі 6656,00 грн, за систематичне невиконання покладеного обов`язку щодо подання відомостей про керівника відповідального за виконання рішення.

Ухвалою від 07.01.2026 року повторно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та актуальні на час подання відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення, а саме: прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, його адресу місця проживання чи перебування, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

12.01.2026 року до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому повідомлено відомості щодо керівника. Так, в поданому звіті військова частина НОМЕР_1 вказує, що на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2129/24 подавався звіт в жовтні місяці про виконання відповідного судового рішення з додатками, а саме: заявки на фінансування за період січень-вересень 2025 року. Оскільки військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником бюджетних коштів, тому щомісячно у визначені розпорядником строки військовою частиною НОМЕР_1 надсилаються відповідні заявки на витребування кошторисних призначень та фінансування для належного виконання судових рішень. Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2129/24 від 24.06.2024 року щодо компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 здійснюється відповідна робота щодо отримання грошових коштів для виконання судового рішення шляхом надання відповідних заявок на фінансування до Міністерства оборони України. Станом на 07.01.2026 року відповідно до наданого листа від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, проводиться робота щодо отримання необхідних коштів для забезпечення потреб військових частин в частині виконання судових рішень. Військова частина НОМЕР_1 вказує, що сприяє щодо виконання відповідного судового рішення, але у зв`язку з відсутністю належних коштів в Державному бюджеті, виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2129/24 від 24.06.2024 року на даний час не є можливим, проте робота військовою частиною НОМЕР_1 в межах своєї компетенції проводиться щодо виконання рішення суду. Після отримання необхідних коштів, виконання судового рішення буде виконано в максимально короткий термін. Враховуючи вищевикладене, військова частина НОМЕР_1 вказує, що не ухиляється від рішення суду по справі №420/2129/24 від 24.06.2024 року та вживає всіх необхідних заходів для виконання рішення, а саме подає заявки щодо фінансування від головного розпорядника коштів. Наразі, військова частина НОМЕР_1 вважає, що при наданні відповідної інформації були технічні збої, пов`язані з постійними відключеннями світла та постійними атаками безпілотними літальними апаратами країни-агресора, через що інформація могла не надійти одержувачу через систему «Електронний суд». Враховуючи те, що військовою частиною НОМЕР_1 надавались звіти з додатками, але з невідомих причин (можливо з технічних) вони не відобразились в суді та військова частина НОМЕР_1 не має намір щодо ухилення від виконання рішень та сплати коштів за відповідним судовим рішенням, а тому просить звільнити відповідальну особу за виконання судового рішення від притягнення до відповідальності. Також військовою частиною заявлено клопотання про скасування накладеного штрафу у розмірі 6656 грн.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безмовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За приписами ч. 1, 2 ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 2 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу (частини друга, третя статті 382-2 КАС України).

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення суду, згідно з заявками-розрахунками на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення, відповідач нарахував позивачу компенсацію за невикористані дні додаткової (соціальної) відпустки, та подав розпоряднику бюджетних коштів вищого рівня заявку на збільшення бюджетних асигнувань для здійснення відповідних виплат.

Виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі № 420/2129/24, відповідачем на даний час не здійснена.

Водночас, військовою частиною НОМЕР_1 було надано до суду докази, з яких вбачається, що невиконання рішення суду в частині здійснення виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, зумовлено недостатньою кількістю бюджетних асигнувань. При цьому, до суду було надано докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на отримання відповідних бюджетних асигнувань.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем були належним чином обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та на момент подання відповідного звіту вжито достатні заходи для повного виконання судового рішення.

Приписами ч.1 ст. 382-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2цього Кодексу.

Частиною 11 ст. 382-3 КАС України, передбачено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст. 382-1 КАС України визначено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі № 420/2129/24 та задовольнити заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення, встановивши військовій частині НОМЕР_2 новий строк для подання звіту в частині виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Стосовно клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування штрафу у розмірі 6656,00 грн, суд зазначає наступне.

Ухвалою від 07.01.2026 року застосовано до військової частини НОМЕР_1 заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини другої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України в розмірі 6656,00 грн, за систематичне невиконання покладеного обов`язку щодо подання відомостей про керівника відповідального за виконання рішення.

Так, відповідно до ч.6 ст.149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

В поданому 12.01.2026 року звіті про виконання рішення суду, військова частина НОМЕР_1 повідомила відомості про керівника відповідального за виконання рішення.

В той же час, військова частина НОМЕР_1 не надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, підстави для скасування постановленої судом ухвали від 07.01.2026 року про стягнення штрафу, передбачені ч.6 ст.149 КАС України, відсутні, у зв`язку із чим в задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 248, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення задовольнити.

Прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду по справі № 420/32853/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі № 420/2129/24.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у строк протягом трьох місяців з моменту отримання даної ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі № 420/2129/24 в частині виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення повинен відповідати вимогам частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити військовій частині НОМЕР_1 , що наслідком не додержання вимог частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України при подачі звіту про виконання судового рішення є постановлення судом ухвали про відмову в його прийнятті.

В задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування штрафу у розмірі 6656,00 грн відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, за винятком частини про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, яка є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва