Справа № 420/29599/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду по справі № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23.

Стягнуто з військової частини військової частини НОМЕР_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

16.07.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/29599/24.

Ухвалою суду від 23.07.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24.Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 протягом 60 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

18.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про надання додаткового строку для подання звіту про виконання рішення по справі № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

29.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду по справі № 420/29599/24.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 у строк протягом трьох місяців з моменту отримання даної ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 в частині виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23.

14.01.2026 року до Одеського окружного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду по справі № 420/29599/24, в якому вказано, що на виконання судового рішення фінансовою службою військової частини НОМЕР_1 здійснено нарахування сум до виплати позивачу ОСОБА_1 в розмірі 70687,36 грн. Військова частина НОМЕР_1 є державною установою і фінансується виключно з Державного бюджету України. А отже, відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України являється бюджетною неприбутковою установою, яка входить до складу Міністерства оборони України. В зв`язку з цим, для здійснення виплати коштів позивачу ОСОБА_1 військовій частині НОМЕР_1 необхідно подати заявку для замовлення нарахованої суми коштів шляхом формування необхідної заявки про виділення кошторисних призначень та асигнувань через установи Держказначейської служби України. 07.05.2025 за вих. №8325 військовою частиною НОМЕР_1 до Командування Сухопутних військ подано заявку потреби в коштах для виплати військовослужбовцям в порядку виконання судових рішень, в тому числі відносно ОСОБА_1 (значиться під №307). В зв`язку з ненадходженням коштів на казначейський рахунок для виплати позивачу ОСОБА_1 за поданою заявкою, військовою частиною НОМЕР_1 аналогічні заявки для замовлення бюджетних коштів подавалися і подаються щомісячно, доки не буде надходження коштів для виконання судового рішення та їх виплати позивачу, а саме: - 06.06.2025 за вих. №10602; - 08.07.2025 за вих. №16651; - 07.08.2025 за вих. №15451; - 08.09.2025 за вих.№17180; - 07.10.2025 за вих. №18458; - 07.11.2025 за вих. № 19637; - 05.12.2025 за вих. № 21334. На даний час очікується надходження коштів відповідно до заявки від 05.12.2025 (вих. №21334) для виплати коштів позивачу в порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 420/29599/24. Також відповідач вказує, що 21.08.2025 року за вих. № 75120/окп Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України надіслано телеграму про надання інформації щодо можливої дати виділення коштів для виплати позивачам в порядку виконання судових рішень. На даний час відповідь на вказану телеграму не надходила. Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що не ухиляється від обов`язку виплатити позивачу нараховану за рішенням суду суму коштів, однак відсутність фінансування з державного бюджету, є такими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення.

Ухвалою від 15.01.2026 року суд прийняв звіт до розгляду та встановив ОСОБА_1 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданого звіту.

Станом на дату розгляду поданого звіту, пояснень або заперечень з боку позивача щодо затвердження звіту, до суду не надходило.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безмовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За приписами ч. 1, 2 ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 2 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу (частини друга, третя статті 382-2 КАС України).

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення суду, військовою частиною НОМЕР_1 складено розрахунок компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати індексації ОСОБА_1 за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року згідно якого нараховано компенсацію трати частини доходів за час затримки виплати індексації у сумі 70687,36 грн.

Таким чином, судом встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 виконане відповідачем в частині зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23 .

В частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23, судове рішення залишається не виконаним.

Водночас, військовою частиною НОМЕР_1 було надано до суду докази, з яких вбачається, що невиконання рішення суду в частині здійснення виплати компенсації втрати частини грошових доходів, зумовлено недостатньою кількістю бюджетних асигнувань. При цьому, до суду було надано докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на отримання відповідних бюджетних асигнувань.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем були належним чином обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та на момент подання відповідного звіту вжито достатні заходи для повного виконання судового рішення.

Приписами ч.1 ст. 382-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2цього Кодексу.

Частиною 11 ст. 382-3 КАС України, передбачено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст. 382-1 КАС України визначено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 та встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту.

Керуючись ст.ст. 248, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у строк протягом трьох місяців з моменту отримання даної ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у справі № 420/29599/24 в частині виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 23.05.2016 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №420/4712/23.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення повинен відповідати вимогам частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити військовій частині НОМЕР_1 , що наслідком не додержання вимог частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України при подачі звіту про виконання судового рішення є постановлення судом ухвали про відмову в його прийнятті.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, за винятком частини про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, яка є остаточною і оскарженню не підлягає..

Суддя Г.В. Лебедєва