Справа № 120/7061/25
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2026 р. Справа № 120/7061/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ У Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно переглянуло періоди проведення перерахунку пенсії на виконання судових рішень. Унаслідок протиправного об`єднання недоплачених сум пенсії за рішеннями суду та постановки позивача в чергу до Реєстру пенсійних виплат за рішенням суду з 24.06.2021, не було здійснено невідкладну виплату нарахованої доплати до пенсії за рішенням суду від 02.12.2019, за період з 06.09.2017 по 02.01.2020 з урахуванням уже виплачених сум.

Ухвалою від 29.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників провадження.

11.06.2025 представником відповідача до суду подано відзив на адміністративний позов, яким заперечує заявлені позовні вимоги. Крім іншого зазначає, про те, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 у справі за №120/3471/19-а Головним управлінням з 06.09.2017 здійснено перерахунок позивачу пенсії відповідно до покладених зобов`язань. Вказаним рішенням суду не було визначено кінцеву дату періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» якою врегульовано проведення перерахунку та виплати пенсій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». З 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2018, таким чином саме з цієї дати пенсія підлягає виплаті на умовах та в розмірах визначених Постановою № 103 та № 704. У зв`язку із зазначеним, представник відповідача зауважив, що ним було переглянуто період проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду та нараховано суму доплати з 06.09.2017 по 31.12.2017 в розмірі 6655,44 грн. Крім того, суму доплати на виконання рішення суду від 02.12.2019 у справі за № 120/3471/19-а за період з 06.09.2017 по 31.12.2017 в сумі 6655,44 грн позивачу виплачено в листопаді 2022 року.

В подальшому, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі за №120/1010/21-а Головним управлінням здійснено перерахунок позивачу пенсії з 01.01.2018 відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 26.07.2019 №18-47зп. При цьому, суму доплати на виконання вказаного рішення суду за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 складає 170334,82 грн. Донараховані кошти включено до Реєстру судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 11.10.2011 позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.12.2019 Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 120/3471/19, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 06.09.2017 відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 26.07.2019 №18-47зп, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017.

В подальшому відповідач листом № 2356-2138/3-02//8-0200/20 повідомив позивача про нарахування суми доплати на виконання рішення у зазначеній справі в сумі 120169,45 грн, за період з 01.01.2018 по 02.12.2020 року, яку буде виплачено відповідно до Порядку, затвердженого постановою № 649 від 22.08.2018 року.

24.05.2024 Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 120/1010/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 26.07.2019 №18-47зп, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017.

У відповідь на заяву позивача, управління листом № 6860-6709/3-02/8-0200/21 повідомило, що пенсію перераховано та за період з 01.01.2018 здійснено доплату в розмірі 56 820,81 грн.

07 травня 2025 року позивач звернувся із заявою на адресу управління про здійснення виплати заборгованості пенсії за рішенням суду від 02.12.2019 у справі № 120/3471/19-а в розмірі 120169,45 грн.

15.05.2025 року відповідач повідомив про те, що сума доплати на виконання рішення суду від 02.12.2019 року у справі №120/3471/19-а за період з 06.09.2017 по 31.12.2017 в сумі 6655,44 грн. виплачена в листопаді 2022. Також, повідомив про те, що сума доплати на виконання рішення суду від 24.05.2021 у справі №120/1010/21-а, яке набрало законної сили 24.06.2021, за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 в розмірі 170334,82 грн., виплату буде здійснено в порядку черговості після виділення коштів з Державного бюджету

Таким чином, позивач з діями відповідача щодо об`єднання періодів виплат за різними судовими рішеннями та визначення черговості виплати з дати набрання законної сили останнім рішенням суду не погоджується, що стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV). Цей Закон визначає правовий статус органів Фонду, порядок нарахування й виплати пенсій, джерела фінансування та порядок використання коштів ПФУ.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Порядком розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок 21-2) встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Бюджетний процес є регламентованою законодавством діяльністю, пов`язаною зі складанням, розглядом, затвердженням бюджету Пенсійного фонду, планів доходів і видатків, їх виконанням та контролем за їх виконанням, складанням, розглядом та затвердженням звітів про виконання бюджету та планів доходів і видатків.

Бюджетний період для бюджету Пенсійного фонду становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того самого року. (п. 2 Порядку 21-2).

Пунктом 3 Поряку 21-2 визначено, що нормативно-правове регулювання бюджетного процесу Пенсійного фонду здійснюється відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інших законодавчих актів, Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, інших нормативно-правових актів та цього Порядку.

Розділом ІІ Порядку 21-2 унормовано структуру бюджету, яку визначено наступним чином.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку 21-2 визначено, що доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: власні доходи (кошти); кошти Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 Порядку 21-2, унормовано, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Також визначено, що у структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді на: - погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

При цьому, п. 5 Порядку 21-2 визначено, що видатки бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: - видатки за рахунок власних доходів (коштів); - видатки за рахунок коштів Державного бюджету України.

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили (п. 7 Порядку 21-2).

У бюджеті Пенсійного фонду окремими рядками відображається залишок власних доходів (коштів) на початок та кінець бюджетного періоду (п. 8 Прядку 21-2).

Також, розділом ІІІ Порядку 21-2, визначено порядок складання бюджету Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку 21-2 визначено, що підготовка проєкту бюджетних запитів до проєкту Державного бюджету України на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди здійснюється відповідно до Інструкції з підготовки бюджетних запитів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2012 року № 687, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 2012 року за № 1057/21369.

З урахуванням доведених головним розпорядником бюджетних коштів показників граничних обсягів видатків та надання кредитів загального фонду Державного бюджету України на фінансування пенсійних програм структурний підрозділ, відповідальний за організацію бюджетного процесу в Пенсійному фонді, формує та подає головному розпоряднику бюджетних коштів проєкт бюджету Пенсійного фонду на плановий рік та прогноз показників на наступні за плановим два бюджетні періоди, проєкт бюджетних запитів до проєкту державного бюджету на відповідний період у строки, встановлені головним розпорядником бюджетних коштів.

У разі якщо сума видатків проєкту бюджету Пенсійного фонду та прогнозу показників на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди (з урахуванням доведених головним розпорядником бюджетних коштів показників граничних обсягів видатків та надання кредитів загального фонду Державного бюджету України на фінансування пенсійних програм) перевищує суму доходів проєкту бюджету Пенсійного фонду та прогнозу показників на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди, проєкт бюджету Пенсійного фонду та прогноз показників формуються з відображенням суми перевищення у залишку коштів на кінець періоду. Водночас формується додатковий бюджетний запит на суму перевищення.

При поданні проєкту бюджету Пенсійного фонду на погодження головному розпоряднику бюджетних коштів надаються пропозиції щодо збалансування його показників.

Згідно розділу ІV Порядку 21-2 відбувається Складання та затвердження кошторису. Кошторис складається відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2002 року № 57 «Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 лютого 2002 року за № 86/6374. У кошторисі видатки класифікуються відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 березня 2012 року за № 456/20769.

Адміністративні видатки формуються виходячи з об`єктивної потреби в коштах, аналізу фінансово-господарської діяльності за минулий період, враховуючи граничну чисельність працівників, необхідність реалізації окремих програм і намічених заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, та узагальнюються з урахуванням пропозицій територіальних органів. При цьому включаються лише видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності Пенсійного фонду, не допускаються неефективні, не першочергові та не зумовлені потребою видатки (п. 2- Порядку 21-2, розділу ІV).

Розрахунки показників проєкту кошторису здійснюються за кожним кодом економічної класифікації видатків. До проєкту кошторису формується пояснювальна записка з обґрунтуванням видатків за напрямами використання коштів, визначенням причин їх збільшення або зменшення проти попереднього періоду (п. 3- Порядку 21-2, розділу ІV).

Проєкти кошторисів та планів асигнувань на фінансування адміністративних видатків (далі - плани асигнувань) територіальних органів окремо за кожною програмою видатків на фінансування адміністративних витрат, розрахунки, які обґрунтовують показники кошторису, та пояснювальні записки до них за підписом начальника територіального органу, районного управління та керівника фінансової служби (головного бухгалтера) протягом 30 календарних днів після затвердження бюджету Пенсійного фонду подаються відповідно на затвердження до Пенсійного фонду (п. 9 Порядку 21-2, розділу ІV).

Отже, із зазначеного слідує, що Управління Пенсійного фонду України зобов`язане забезпечувати виплату пенсій щомісяця у строки, встановлені законодавством (зокрема, пенсія виплачується не пізніше 25-го числа місяця, за який вона нарахована).

При цьому, використання коштів ПФУ має бути строго спрямоване на виплату пенсій, соціальних послуг та видатків, передбачених Законом.

Разом з тим, а ні Закон № 1058, а ні Порядок 21-2 не містить прямого переліку принципів чи правил «черговості» поставлення виплат заборгованості, якщо такі мають місце.

Це означає, що загальні правила для всіх пенсіонерів є обов`язковими, тоді як процедури для окремих видів виплат (як-от судові рішення чи інші особливі випадки) можуть містити елементи адміністративного вибору. У таких випадках черговість виплат чи порядок погашення заборгованості визначається не самим Фондом на власний розсуд, а: - Бюджетними асигнуваннями, які затверджуються Верховною Радою та Урядом у державному бюджеті та в бюджеті Пенсійного фонду, включно з лімітами на виплату пенсій і на виплату за судовими рішеннями. Та Порядком розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, Порядком Кабінету Міністрів України, що визначає механізм здійснення витрат з бюджету ПФУ на виплату пенсій, зокрема за судовими рішеннями (Постанова КМУ № 821 від 14.07.2025).

Ці постанови встановлюють, що такі виплати здійснюються пропорційно до коштів, визначених бюджетом Фонду; фактичний обсяг виплат у кожному місяці може відрізнятися. А отже, порядок має прямо передбачає елемент оцінювання на рівні Фонду: розподіл коштів та визначення граничних сум, доступних для виплати, здійснюється з урахуванням показників бюджету ПФУ та кількості одержувачів. Що в свою чергу породжує ситуацію, коли фактичну масу коштів визначає Фонд (через бюджетні процедури) та розподіляє їх відповідно до встановленого принципу «пропорційності».

Такий механізм фактично є дискреційним у частині визначення порядку і розміру виплат у конкретний період до задоволення всіх вимог.

Отже, як слідує з аналізу доводів позивача фактично він не погоджується з діями відповідача щодо визначення моменту його включення до Реєстру осіб, яким здійснюється виплата заборгованості за судовими рішеннями, а також із застосованим відповідачем порядком виконання рішення суду від 02.12.2019 у справі №120/3471/19-а.

Позивач вважає, що заборгованість у сумі 113 514,01 грн, нарахована за період з 06.09.2017 по 02.01.2020 на виконання зазначеного рішення суду, підлягала виплаті самостійно та у повному обсязі з моменту набрання цим рішенням законної сили, з урахуванням коштів, виділених Державним бюджетом України на погашення заборгованості за рішеннями судів станом на 19.11.2020.

Водночас, як стверджує позивач, відповідач об`єднав періоди та суми виплат, нараховані за різними судовими рішеннями, та поставив його в чергу на виплату заборгованості з 24.06.2021 року з дати набрання законної сили рішенням суду у справі №120/1010/21-а, що на переконання позивача, призвело до необґрунтованого відтермінування виконання рішення суду від 02.12.2019.

З огляду на зазначене, суд акцентує увагу про те, що Пенсійний фонд України, має дискреційні повноваження щодо: - організації черговості та порядку виплат заборгованості, у тому числі за судовими рішеннями; - розподілу обмежених бюджетних коштів між отримувачами виплат; - визначення процедур включення осіб до Реєстру на виплату заборгованості.

При цьому, слід врахувати, що зазначенні повноваження є адміністративними, тобто належать до компетенції Пенсійного фонду і передбачають право вибору способу та строків реалізації виплат у межах законодавства та бюджетних асигнувань.

Таким чином, суд не може замінювати рішення Пенсійного фонду у визначенні черговості та строків виплат, оскільки втручання суду в реалізацію дискреційних повноважень органу виконавчої влади виходило б за межі його компетенції.

З урахуванням зазначеного Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у цій справі не здійснюється, оскільки понесення таки матеріалами адміністративної справи не підтверджено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

у задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Рішення суду сформовано: 26.01.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна