Справа № 520/3003/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р. Справа № 520/3003/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 (суддя Горшкова О.О.; м. Харків) по справі № 520/3003/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, що полягають у відрахуванні, в лютому 2025 року з пенсії ОСОБА_1 45668,40 грн., проведеного не в установленому законом порядку, не на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, як особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи, який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України;

- стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області протиправно відраховані у лютому 2025 року з пенсії ОСОБА_1 , у сумі 45668,40 грн., проведені не в установленому законом порядку не на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, як з особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи, який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №520/3003/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 34455,60 грн після застосування коефіцієнтів до суми перевищення згідно з Постановою КМУ від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 з 01.02.2025 пенсію у розмірі 80124,00 грн, відповідно до протоколу про перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без застосування коефіцієнтів до суми перевищення згідно з Постановою КМУ від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», та виплатити пенсію з урахуванням вже виплаченої суми. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі №520/3003/25 - залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 01.10.2025.

23.10.2025 Харківським окружним адміністративним судом виготовлено виконавчий лист, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 з 01.02.2025 пенсію у розмірі 80124,00 грн, відповідно до протоколу про перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без застосування коефіцієнтів до суми перевищення згідно з Постановою КМУ від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», та виплатити пенсію з урахуванням вже виплаченої суми.

18.11.2025 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 520/3003/25, що набрало законної сили 01 жовтня поточного року, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

В обґрунтування вимог поданої заяви позивач зазначив, що рішення суду є невиконаним відповідачем в повному обсязі, крім того вказав, що станом на 18.11.2025 загальна сума призначеної пенсії становить - 80 124.00 грн. однак сума останньої виплати склала 187.35 грн., тобто на 79936,65 грн. менше ніж розмір призначеної пенсії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 19 листопада 2025 року Харківський окружний адміністративний суд залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у заяві не вказано належного обґрунтування та не надано відповідних доказів щодо протиправності дій чи бездіяльності відповідача під час виконання рішення суду в межах даної справи.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 520/3003/25 та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви позивача в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду у цій справі, яке набрало законної сили, не виконується відповідачем. Зазначив, що він отримав лист начальника ГУПФУ в Харківській області від 12.11.2025 №2000-0309-8/175375 в якому повідомлено, що виплату пенсії за листопад 2025 позивачу буде проведено в найближчий виплатний період на поточний рахунок відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк. Однак, згідно даних з електронної пенсійної справи в особистому кабінеті на вебпорталі Пенсійного фонду України станом на 18.11.2025 загальна сума призначеної пенсії становить - 80 124.00 грн. Місяць останньої виплати - листопад 2025 року, а сума останньої виплати склала 187.35 грн., тобто на 79936,65 грн менше ніж розмір призначеної пенсії. Разом з тим, як слідує із Рішення відповідача № 39 від 18.11.2025 про перерахунок пенсії, позивачу був здійснений перерахунок пенсії, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.11.2025 на підставі нарахування пенсії з урахуванням понижуючого коефіцієнта, яка повністю не виплачена. Крім того, із зазначеної останньої виплати 187.35 грн. на поточний рахунок відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк ця сума не надійшла лише 19 листопада 2025 року, а дата наступної виплати вказана -04.12.поточного року.

Посилання суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по даній справі знаходиться на стадії виконання, що відповідачем визнається, суперечить фактичним обставинам справи, а саме: 21.11.2025 на банківську картку позивача, що знаходиться у АТ "ОЩАДБАНК", ZARAKHUVAN-NIA PENSIINIH VYPLATU ОПЛАТА ПЕНСІЙНИХ РЕЄСТРІВ/ Сума операції: 34 455.60 грн, тобто на 45668,4 грн. менше ніж розмір призначеної пенсії.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 311, 312 КАС України справа розглядається з порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 за № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 за № 11-рп/2012).

Виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

У разі невиконання судового рішення позивачка має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина 1 ст. 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз наведеного вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. Разом з цим виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені зокрема статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Тобто, застосування судом до суб`єкта владних повноважень вимог ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Звертаючись до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України позивач вказував, що 06 листопада 2025 року він звернувся до ГУПФУ в Харківській області з запитом про надання інформації стосовно припинення йому виплати пенсії з 01 листопада 2025 року. Листом начальника ГУПФУ в Харківській області від 12.11.2025 №2000-0309-8/175375 позивача повідомлено, що виплату пенсії за листопад 2025 мені буде проведено в найближчий виплатний період на поточний рахунок відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк. Однак, згідно даних з електронної пенсійної справи в особистому кабінеті на вебпорталі Пенсійного фонду України станом на 18.11.2025 року загальна сума призначеної пенсії становить -80 124.00 грн. Місяць останньої виплати-листопад 2025 року, а сума останньої виплати склала 187.35 грн., тобто на 79936,65 грн менше, ніж розмір призначеної пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, відповідно до наведеної норми Закону, виплату пенсії позивачу за листопад 2025 року відповідач повинен здійснити не пізніше 25 листопада 2025 року.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.11.2025 № 2000-0309-8/175375, який наданий на запит позивача, судом встановлено, що відповідач, з посиланням на статтю 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, повідомив позивача, що виплату пенсії за листопад 2025 позивачеві буде проведено в найближчий виплатний період на поточний рахунок відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по даній справі знаходиться на стадії виконання, що відповідачем визнається.

Доказів того, що відповідач, на виконання судового рішення, здійснив виплату пенсії позивачу за листопад 2025 року в меншому розмірі, зокрема, із застосуванням коефіцієнтів зменшення згідно з Постановою КМУ від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» або з обмеженням її максимальним розміром позивач, звертаючись до суду із заявою від 19.11.2025, в порядку ст. 383 КАС України, не надав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у заяві не вказано належного обґрунтування та не надано відповідних доказів щодо протиправності дій чи бездіяльності відповідача під час виконання рішення суду в межах цієї справи, а отже підстави для її задоволення у суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача стосовно зарахування на його банківську картку 21.11.2025 суми пенсії в меншому розмірі, ніж розмір призначеної пенсії, колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини виникли вже після звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України та її розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 по справі № 520/3003/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко