Справа № 215/8586/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 січня 2026 рокуСправа № 215/8586/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) Криворізької міської ради при отриманні заяви від 09.01.2025 року вх. 9 створювати штучні перешкоди для проведення службової перевірки дій посадових осіб і надання правової оцінки цим діям та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати тлумачити додаток №2 не поясненнями позначки (*) постанови КМУ від 17.08.1998 року №1303 за правовим порядком ст. 3, 22, 28, 49, 92 Конституції України надати належно завірені три копії цієї заяви ОСОБА_1 з реєстраційними номерами 01.11.2025 року.

03.11.2025 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу №215/8586/25 за вказаним позовом передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду виходячи із приписів ст. ст. 20, 29 КАС України.

28.11.2025 року справа №215/8586/25 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

03.12.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято справу №215/8586/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

29.12.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків.

В даній заяві позивач зазначив, що 19.12.2025 року отримав ухвалу суду від 03.12.2025 року. На думку позивача, у справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про з`ясування суддею обставин щодо відсутності у ОСОБА_1 відповідних пільг та належного майнового положення і суддя гарантії ст. 46 Конституції України не вважає соціальними, не посилається на доказ, який засвідчує, що судовий збір не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, хибно вважає, що довідка про доходи не засвідчує майновий стан сторони. Позивач вважає, що таке свавілля, нехлюдість судді при захисті соціальних прав в соціальній державі не припустимо. КАСУ не вимагає додатки заяви про звільнення від сплати судового збору надавати відповідачу, надавати докази компетенції, як вимагає суддя, оскільки вже встав на сторону відповідача, який має право самостійно ознайомитися з матеріалами справи.

В період з 29.12.2025 року по 16.01.2026 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці, а в період з 19.01.2026 року по 23.01.2026 року суддя Прудник С.В. перебував на лікарняному.

Згідно п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а це 3028 грн. та він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн., а ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору за умов, якщо розмір судового збору перевищує відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних. Суддя використовує процесуальний трюк, хибні мотиви про залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 5, п. 5 ч. 2 ст. 245, 248 КАСУ, ЗУ «Про судовий збір». Зазначений перелік вимог у ст. 160, ст. 161 КАС України не є вичерпним. Громадянин може обрати й інші вимоги на захист своїх прав, як і суд ч. 2 ст. 5 КАС України. Пунктом 5 ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що повноваженнями суду є встановлення наявності чи відсутності компетенції.

Відтак, у відповідності до ст. ст. 2, 5, 9, 242, 292-326 КАС України, Закону України «Про судовий збір», позивач просить суд звільнити від сплати судового збору у зв`язку із доходами у 2250 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн., з захистом соціальних прав ст. 46 Конституції України.

Крім того, в означеній заяві, позивач як у якості додатку 1 зазначив про довідку ДФС про доходи 2250 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позову з огляду на скрутне матеріальне становище, суд вважає заначити наступне.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) обмежений статтею 8 Закону України Про судовий збір, в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Так, клопотання про звільнення від сплати судового збору вмотивоване скрутним матеріальним становищем позивача. На підтвердження своїх доводів, позивач додав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 03.03.2025 року №0482-25-04677 станом на 03.03.2025 року за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, в яких загальна сума доходу як нарахованого та випаленого становить 27 344,19 грн.; 5% розміру доходу позивача за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, складає 1367,20 грн. (5% від 27 344,19 грн.), що є більше ніж 1211,20 грн.

Також, позивачем на підтвердження свого тяжкого матеріального стану на оборотній стороні заяви (запиту) від 01.11.2025 року, зазначив на підтвердження свого тяжкого матеріального стану довідку Тернівського УПСЗН м. Кривого Рогу від 26.03.2025 року №1411 щодо отримання ним компенсації за надання соціальних послуг з інвалідністю 1 групи на ОСОБА_2 з січня 2023 року по грудень 2024 року на загальну суму 58 068 грн. При цьому, отримання ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг з інвалідністю 1 групи на ОСОБА_2 з січня 2024 року по грудень 2024 року становить 27 000 грн.

Судом встановлено, що 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2024 рік складає 1350 грн., що перевищує розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання даної позовної заяви до суду.

Тобто, розмір судового збору (1211,20 грн.) не перевищує 5 відсотків розміру доходу позивача за останні 12 місяців, відповідно до довідки, наданої позивачем.

До того ж, на думку суду, зазначені документи не є належними доказами, які підтверджують річний дохід особи та/або скрутне матеріальне становище, оскільки не містять відомостей про можливі доходи, які не оподатковуються страховими внесками (від оренди майна, від реалізації майна, надходження від прав на інтелектуальну власність, від виконання цивільно-правових угод та інше).

Доказів існування у позивача пільг щодо сплати судового збору до заяви додано не було.

З огляду на викладене, суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не належить задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що викладені в ухвалі суду від 03.12.2025 року недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 , які позивачу необхідно усунути, з огляду на положення ст. 160 КАС України, зокрема частини 5 цієї статті, є обов`язковими елементами адміністративного позову, які зазначаються та надаються саме позивачем з метою обґрунтування предмету позову та заявлених у ньому позовних вимог.

Аналіз змісту заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, яка була надана позивачем на виконання ухвали суду від 03.12.2025 року, якою позов ОСОБА_1 залишено без руху, свідчить про те, що позивачем у справі не вчинено дій спрямованих на усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову, ця заява містить лише тлумачення позивачем норм процесуального законодавства, які на його думку були порушені судом під час вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року про залишення позовної заяви без руху не виконані, з клопотанням про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, до суду позивач не звернувся.

Суд вважає, що позивачу надано достатньо часу з 03.12.2025 року по 26.01.2026 року на усунення недоліків адміністративного позову, з урахуванням можливого направлення документів засобами поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року про залишення позовної заяви без руху позивачем станом на 26.01.2026 року не виконані, даний адміністративний позов з доданими до нього додатками підлягає поверненню позивачу.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Проте, суд не вирішує питання щодо повернення позивачу судового збору, враховуючи, що при зверненні до суду судовий збір ним не було сплачено, що і стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник