Справа № 580/14442/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 січня 2026 року Справа № 580/14442/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Янківська В.П., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

встановив:

31 грудня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

1) стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) шкоду, заподіяну внаслідок нестачі військового майна, в розмірі 167 492,10 грн;

2) стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) шкоду, заподіяну внаслідок нестачі військового майна, в розмірі 167 492,10 грн

06.01.2026 ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Янківської В.П. дана позовна заява залишена без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду. Позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку

06.01.2026 представник позивача подав суду заяву про поновлення строку звернення в суд. В заяві представник позивача зазначила, що позивач пропуск даного строку був зумовлений об`єктивними та непереборними обставинами, що не залежали від волі позивача, а саме: Безпосередня участь у бойових діях та надмірне навантаження, організаційні та логістичні перешкоди (через постійні обстріли та перебування підрозділів у польових умовах, доступ до стаціонарної оргтехніки, поштового зв`язку та системи електронного документообігу був суттєво обмежений або повністю відсутній протягом тривалих інтервалів часу), технічні складнощі зі сплатою судового збору. Фінансування діяльності Військової частини здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, можливості якого на даний час є вкрай обмеженими, а кошти в першу чергу направляються на підтримання боєздатності військової частини, а тому затримка зі сплати судового збору також безпосередньо впливає на можливість подати позов в строки передбачені процесуальним законодавством.

Вирішуючи вищевказану заяву та питання відкриття провадження, суд зазначає таке.

На підставі п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Суддя звертає увагу, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Суддею встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування №8220/93 від 03.03.2025 винесено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №453 від 03.03.2025, яким встановлено, що нестача майна 4 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 №607, було внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2025 №453, яким виправлено арифметичні помилки в розрахунках), загальна сума прямої дійсної шкоди, завданої державі, становить 334 984 (триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 19 копійок. Службовим розслідуванням доведено, що нестача стала можливою через спільну бездіяльність та недбалість Відповідачів: Лейтенанта ОСОБА_5 , який самоусунувся від контролю за майном підрозділу та не організував його евакуацію або передачу; молодшого сержанта ОСОБА_6 , який не забезпечив збереження ввірених йому військового майна.

Відтак, відповідач набув достеменної обізнаності з наявністю підстав для звернення до суду 03.03.2025.

Однак позов подано до суду 21.12.2025, тобто із суттєвим пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Надаючи оцінку обставинам, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з аналізу всіх наведених доводів, а також з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суддя звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суддя вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Суддя враховує, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Посилання позивача на безпосередню участь у бойових діях та надмірне навантаження. У період з моменту виявлення нестачі (березень 2025 року) по момент подання позову (грудень 2025 року) особовий склад військової частини НОМЕР_1 , включаючи командування та офіцерів управління, виконував бойові завдання в Дніпропетровській області, а згодом і по теперішній час в Донецькій області в н.п. Костянтинівска, Дружківка, Краматорськ оцінюються критично огляду на таке.

Позивачем не зазначено та не підтверджено жодними доказами, як саме запроваджений воєнний стан унеможливив своєчасне звернення до суду, адже, по перше: позовна заява підписана представником Військової частини, Нестерчуком Є.М., який діє на підставі довіреності, доказів відрядження його в район ведення бойових дій чи будь-яких інших підстав неможливості звернення до суду з даною позовною заявою у період з березня 2025 року ні у позовній заяві, ні у заяві на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не зазначено та судом не встановлено.

З наведеного слідує висновок, що неналежна організація процесу щодо зверненням з позовною заявою до суду з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Позивач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 року у справі №560/403/22, від 03.11.2022 року у справі №560/15534/21, від 22.12.2022 року у справі №380/19423/21 та від 18.01.2023 року у справі №200/7384/19-а.

Крім того, посилання позивача на те, що Військова частина приймає безпосередню участь в активних бойових діях на сході України, а тому вчинити необхідні дії та/або подати документи, в строки визначені процесуальним законодавством або судом, не завжди вбачається можливим, оскільки об`єктивно не завжди є можливість, зв`язок та/або доступ до поштових відділень для своєчасного виконання учасником справи своїх обов`язків або можливості скористатися своїми правами, недостатньо для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Так, Верховний Суд в постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 440/18611/23 зазначив, що уведення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві / клопотанні про поновлення такого строку. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Уведений в Україні воєнний стан, звичайно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів публічної влади. Проте сама ця обставина, без належного її обґрунтування, крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Подібні висновки наведені Верховним Судом в постанові від 27 листопада 2025 року у справі № 183/8847/24.

Отже, самого лише посилання позивача на те, що Військова частина приймає безпосередню участь в активних бойових діях на сході України, недостатньо для визнання поважними причин пропуску нею строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Також суд зазначає, що неможливість сплатити судовий збір (чи затримка сплати судового збору) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду позивача суб`єкта владних повноважень.

Так, ст. 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні позову, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і позивачів суб`єктів владних повноважень, які є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Отже, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень, обмежене фінансування, відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, тощо не звільняють такого позивача від обов`язку своєчасно сплатити судовий збір.

Необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів також не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

З урахуванням наведеного, суддя вважає, що заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою, адже не містить жодних обставин, які були б поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача про поновлення строку звернення в суд є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

СуддяВалентина ЯНКІВСЬКА