Справа № 280/9631/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 січня 2026 року Справа № 280/9631/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області шодо невнесення змін у Державний реєстр фізичних осіб-платників податків;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області (м.Запоріжжя) внести зміни до облікової картки платника податків (за ідентифікаційним номером ) фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині виправлення запису щодо статі особи, змінивши запис про «жіночу» стать на «чоловічу»;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області (м.Запоріжжя) надати письмову відповідь щодо виконання зазначених вимог протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту прийняття рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в процесі ідентифікації особи позивача виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності персональних даних, внесених до Реєстру платників податків. За наявною в позивача інформацією за його ідентифікаційним номером міститься запис про особу жіночої статі. Хоча позивач є особою чоловічої статі. Позивач 17.09.2025 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків. Проте, листом від 10.10.2025 відповідач повідомив, що за результатами опрацювання заяви за формою №5ДР контролюючим органом сформовано картку платника податків за номером бланку 0801-25-03411, яка в той же день отримана особисто позивачем, про що зроблено відповіний запис в журналі видачі документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі за формою, наведеною в додатку 6 до Положення. Проте, відповідно до інформації, наданої порталом державних послуг, за ідентифікаційним номером позивача продовжує міститися неправильний запис щодо особи жіночої статі. Вважаючи бездіяльність віповідача протиправною, позивач звернувся до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків за РНОКПП НОМЕР_1 на обліку перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Твердження позивача, що вiдповiдно до ст. 70 Податкового кодексу України облiк фiзичних осiб у Державному реестрi фiзичних осiб - платникiв податкiв здiйснюсться шляхом внесения до нього вiдомостей про стать не відповідає дійсності. Підтвердженням достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження. Документом, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі, є Картка платника податків, яка містить реквізити: прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків та реквізити контролюючого органу, що видавав документ. Положенням визначено, що перевірку достовірності формування реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснює виключно ДПС. Інші державні органи, установи та організації не мають повноважень надавати висновки щодо дійсності або відповідності реєстраційного номера облікової картки платника податків даті народження або статі, витребувати додаткові підтвердження або вимагати чи рекомендувати здійснити заміну такого номера. Таким чином, долучений Позивачем у вигляді додатку Print Screen щодо невнесення змін не може бути належним доказом у справі. Оскільки, Позивач стверджує, що вiдповiдно до iнформацiї, наданої Порталом державних послуг, за вказаним iдентифiкацiйним номером продовжує мiститися неправильний запис щодо особи жiночої статi. Однак, доказ долучений до матеріалів справи не містить відомостей щодо порталу чи сайту з якого взято даний додаток, що в принципі слугує єдиним доказом бездіяльності ГУ ДПС з приводу невнесення змін до облікової карти платника податків щодо статі особи. Зауважує, що даний додаток Print Screen не взятий з офіційного сайту ДПС України, який відповідно до Положення здійснює перевірку достовірності формування реєстраційного номера облікової картки платника. Також, наголошуємо, що контролюючий орган не несе відповідальність за інформацію, яка розміщується на інших (не офіційних сайтах), оскільки не є розпорядником інформації, яка мыститься там. Контролюючим органом було внесено зміни до Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за формою № 5ДР, де в графі стать зазначено «чоловіча». Таким чином, відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків за вказаним iдентифiкацiйним номером мiститися запис щодо особи чоловічої статi, а про даний факт достеменно відомо Позивачу, що підтверджується його особистим підписом на даній заяві. Податковий кодекс України не встановлює правових підстав для зміни присвоєного РНОКПП. Номер облікової картки платника податків зберігається протягом усього життя особи, що забезпечує його унікальність та стабільність як персонального ідентифікатора. Таким чином, будь-які спроби змінити існуючий РНОКПП, зокрема у зв`язку зі зміною статі або інших персональних даних, законодавством не передбачені і не можуть бути виконані контролюючим органом. РНОКПП прив`язаний до паспорта громадянина України або ID-картки. Зміна номера без попередньої зміни паспорта або без законодавчо визначеної підстави не може бути реалізована контролюючим органом. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків за РНОКПП НОМЕР_1 на обліку перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначив, що в процесі ідентифікації особи виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності персональних даних, внесених до Реєстру платників податків. За наявною в позивача інформацією за його ідентифікаційним номером міститься запис про особу жіночої статі, хоча позивач є особою чоловічої статі.

17.09.2025 позивачем особисто було подано до Головного управління ДПС у Запорізькій області заяву за формою №5ДР про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Представник позивача звернувся до Олександрівської ДПІ Головного управління ДПС у Запорізькій області із запитом від 07.08.2025, в якому просив надати інформацію щодо стану розгляду заяви про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Листом від 21.08.2025 Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомило, зокрема, що внести зміни до Державного реєстру в онлайн режимі можливо через Електронний кабінет платника шляхом заповнення заяви за формою №5ДР. До зазначеної заяви необхідно додати сканкопії настуних документів: паспорт громадянина України, документт, що підтверджує місце реєстрації.

Представник позивача звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із запитом від 30.09.2025, в якому просив надати інформацію щодо стану розгляду заяви про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 17.09.2025.

Листом від 21.08.2025 Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомило, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.09.2025 особисто звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою за формою №5ДР. За результатом опрацювання заяви за формою №5ДР контролюючим органом сформовано картку платника податків за номером бланку 0801-25-03411, яка в той же день отримана особисто громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні Головного управління ДПС у Запорізькій області, про що зроблено відповідний запис в журналі видачі документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі за формою, наведеною в додатку 6 до Положення. Відповідно до норм Положення підтвердження достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державноу реєстрі (картка платника податків), яка отримана громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.09.2025.

Позивач зазначає, що відповідно до інформації, наданої порталом державних послуг, за його ідентифікаційним номером продовжує міститися неправильний запис щодо особи жіночої статі.

Позивач, не погодившись з бездіяльністю Головного управління ДПС у Запорізькій області шодо невнесення змін у Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є:

громадянами України;

іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні;

іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України, або набули статусу електронного резидента (е-резидента).

Пунктом 70.3. статті 70 Податкового кодексу України передбачено, що до інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб:

70.3.1. джерела отримання доходів;

70.3.2. об`єкти оподаткування;

70.3.3. сума нарахованих та/або отриманих доходів;

70.3.4. сума нарахованих та/або сплачених податків;

70.3.5. інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків;

70.3.6. унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі на підставі даних розпорядника такого реєстру, наданих у порядку інформаційної взаємодії відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 70.9. статті 70 Податкового кодексу України, за зверненням платника податків, його законного представника або уповноваженої особи контролюючий орган видає документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті.

У такому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Порядок формування реєстраційного номера облікової картки платника податків визначається та затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форма документа і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підтвердженням достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Розділом ІІІ цього Положення встанволено вимоги до документів, які подаються фізичними особами для проведення реєстрації, внесення змін, отримання картки платника податків або відомостей з Державного реєстру.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Положення, до Облікової картки (Повідомлення, Заяви про внесення змін) вноситься така інформація:

прізвище (за наявності), ім`я, по батькові (за наявності);

дата народження;

місце народження (країна, область, район, населений пункт);

задеклароване (зареєстроване) місце проживання (перебування);

громадянство;

для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності);

реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія (за наявності) та номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ);

унікальний номер запису в Реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Реєстру).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ХІІІ Положення, формування реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснюється ДПС на підставі відомостей, поданих фізичною особою в Обліковій картці № 1ДР.

ДПС присвоює Обліковій картці № 1ДР реєстраційний номер облікової картки платника податків, який є порядковим номером реєстрації облікової картки в Державному реєстрі.

Структура реєстраційного номера облікової картки платника податків:

XXXXXNNNNK,

де XXXXX - порядковий номер реєстрації дня народження фізичної особи (для однієї дати народження може бути надано два і більше порядкових номерів);

NNNN - порядковий номер Облікової картки № 1ДР;

K - контрольний розряд.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІІ Положення, при внесенні змін до даних, що вносяться до Державного реєстру з Облікової картки № 1ДР та/або Заяви за формою № 5ДР, реєстраційний номер облікової картки платника податків не змінюється.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ХІІІ Положення, підтвердженням достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта або свідоцтва про народження.

Особа за власним вибором пред`являє один із зазначених документів для надання даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі, у тому числі і в електронному вигляді, за умови наявності в одержувача інформації технічної можливості здійснити перевірку відповідності реєстраційних даних фізичної особи даним Державного реєстру в електронній формі засобами електронних комунікацій з використанням засобів технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації.

Перевірку достовірності формування реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснює виключно ДПС.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, суд зазначає, що твердження позивача про те, що відповідно до статті 70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків здійснюється шляхом внесення до нього, зокрема, відомостей про стать, не ґрунтується на вимогах Закону.

З матеріалів справи встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.09.2025 особисто звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою за формою № 5ДР, копія якої додана відповідачем до відзиву на позовну заяву.

За результатом опрацювання заяви за формою № 5ДР контролюючим органом сформовано картку платника податків за номером бланку 0801-25-03411, яка в той же день отримана особисто громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні Головного управління ДПС у Запорізькій області, про що зроблено відповідний запис в журналі видачі документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі за формою, наведеною в додатку 6 до Положення.

Вказана обставина позивачем не заперечується.

На запит представника позивача, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області надано роз`яснення та запропоновано позивачу в подальшому звертатися письмово до установ, які відмовляють в наданні послуг у зв`язку з тим, що при перевірці достовірності формування реєстраційного номера встановлено невідповідність реєстраційного номера, з метою отримання обґрунтованої письмової відповіді на підставі яких нормативних актів зазначені установи здійснюють перевірку достовірності формування реєстраційного номера.

Обставини справи свідчать, що контролюючим органом внесено зміни до Державного реєстру фізичних осіб платників податків стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за його заявою від 17.09.2025 (форма № 5ДР), де в графі стать зазначено «чоловіча».

Надані позивачем докази не підтверджують факту протиправної бездіяльності контролюючого органу та не свідчать про невиконання ним покладених законом повноважень.

Доводи позивача про наявність некоректної інформації щодо статі особи ґрунтуються виключно на скріншоті, доданому до позовної заяви. Однак, вказаний скріншот не містить відомостей про джерело його походження, дату та час його створення, не ідентифікує офіційний вебресурс ДПС України, та не підтверджує, що відповідач є розпорядником такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт невнесення відповідачем змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків або наявність протиправної бездіяльності з боку Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Ухвалюючи дане судове рішення суд також враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова