Справа № 380/13422/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" , місцезнаходження: 81085, Львівська обл., Яворівський р-н., с. підрясне, вул. Європейська, 1, корп. Б-4 (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (, місцезнаходження: 80383, Львівська обл., Львівський р-н., с. Малехів, вул. Володимира Івасюка, 8 (далі відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу за №ОПШ 044608 від 18.06.2025.

Ухвалою від 07.07.2025 суддя залишила позовну заяву без руху

Ухвалою від 17.07.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 10.12.2025 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" фінансової санкції у розмірі 34000,00 грн. Зазначає, що інспекторами без будь-яких правових підстав було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, не зазначено чітко місця здійснення перевірки, не проводилось жодного огляду вантажу у н/причіпі (його наявності чи відсутності), не проводилось жодного вимірювання вагового контролю. Додаткового зазначає, що справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи. Однак, жодного повідомлення на адресу позивача від відповідача, щодо розгляду даної справи не надходило.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що у ході рейдової перевірки транспортного засобу було встановлено порушення п. 22.5 ПДР, затв. ПКМУ № 1306-2001: перевезення подільного вантажу згідно з CMR 25DN058144 від 09.05.2025 автомобільною дорогою місцевого значення транспортним засобом фактичною масою 30,65 т. при допустимих 24,0 т., перевищення склало 6,65 т. або 27,7%, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 16 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових параметрів від 20% до 30% при перевезенні подільного вантажу. Відтак, зазначає, що повна маса транспортного засобу марки Volvo, державний номерний знак - НОМЕР_1 складає 30,65 тонн при допустимих 24,0 тонн (дорога місцевого значення). Наведене у своїй сукупностіє, на думку відповідаач, свідчить про законність застосування до ТОВ «Овертранс» постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ 044608 від 18.06.2025 року.

Представник позивача подав відповідь на відзив, зазначив ті ж самі підстави що і у позовній заяві.

Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив ті ж мотиви що і у відзиві.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

На підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 09.05.2025 №002189 відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України проведено перевірку транспортного засобу марки Volvo, державний номерний знак - НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював міжнародні перевезення вантажів згідно міжнародної ТТН (CMR) №25DN058144 від 09.05.2025.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.05.2025 №084992 про проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом згідно з яким встановлено порушення пункту 22.5 ПДР, затв. ПКМУ № 1306-2001: перевезення подільного вантажу згідно з CMR 25DN058144 від 09.05.2025 автомобільною дорогою місцевого значення транспортним засобом фактичною масою 30,65 т. при допустимих 24,0 т., перевищення склало 6,65 т. або 27,7%, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 16 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових параметрів від 20% до 30% при перевезенні подільного вантажу.

На підставі акта перевірки відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України у Львівській області винесено постанову від 18.06.2025 про застосування адміністративного - господарського штрафу №ОПШ 044608 відповідно до якої постановлено стягнути з ТОВ «Овертранс» адміністративного - господарський штраф в сумі 34000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2344-III.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В силу частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 1567).

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі також - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Із змісту пункитів 20, 21 Порядку №1567 видно, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р. "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок №879).

За визначенням, наведеним у Порядку №879: п.п.2 п.2 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; п.п.11 п.2 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання); пункт 3 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (Правила).

В пункті 1 Правил визначено, що вони встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цими Правилами, застосовуються правила міжнародного договору.

Пунктами другим та четвертим даних Правил передбачено, що Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В пункті 25 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Пунктом першим Порядку №879 визначено, що цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах.

Відповідно до пп.5 п.2 Порядку №879, дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001року №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В статті 33 Закон України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005р. №2862-IV видно, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №879 такий визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В абзаці 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд зауважує, що пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Таким чином, нормами чинного законодавства установлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Суд встановив, що 14.05.2025 Відділ державного нагляду (контролю) у Київській області проводив рейдову перевірку на автомобільній дорозі місцевого значення 0100603 в районі Київської птахо-ферми, що підтверджується актом від 14.05.2025 №084992 про проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час рейдової перевірки транспортного засобу встановлено порушення п. 22.5 ПДР, затв. ПКМУ № 1306-2001: перевезення подільного вантажу згідно з CMR 25DN058144 від 09.05.2025 автомобільною дорогою місцевого значення транспортним засобом фактичною масою 30,65 т. при допустимих 24,0 т., Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.07.2025 3 перевищення склало 6,65 т. або 27,7%, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 16 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових параметрів від 20% до 30% при перевезенні подільного вантажу.

Відповідно до пунктів третього та четвертого Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. № 30 (далі - Правила № 30), передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (абз. 1).

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (абз. 4).

В пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР), видно, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, комбіновані транспортні засоби: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом максимального значення для автомобільних доріг місцевого значення - 24 тонни.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до даних в міжнародній товарно-транспортній накладній №25DN058144 від 09.05.2025, маса вантажу брутто складає 16588,02 кг., тобто 16,6 тонн.

Відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію тягача Volvo, маса без навантаження складає 7367 кг, тобто 7,4 тонн.

Відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію напівпричепа Schmitz, маса без навантаження складає 6639 кг., тобто 6,65 тонн.

Відтак, беручи до уваги масу вантажу зазначену в міжнародній товарно-транспортній накладній №25DN058144 від 09.05.2025 (16,6 т. ) + масу без навантаження тягача (7,4 т.) + масу без навантаження напівпричепа (6,65 т.), тобто 16,6 + 7,4 + 6,6 = 30,65 тонн.

Під час документального габаритно-вагового контролю посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області встановлено, що позивач здійснює перевезення вантажу автомобільною дорогою місцевого значення, де максимальна допустима загальна маса транспортного засобу 24 т (24000 кг), транспортним засобом, повна маса транспортного засобу марки Volvo, державний номерний знак - НОМЕР_1 складає 30,65 тонн при допустимих 24,0 тонн (дорога місцевого значення), перевищення склало 6,65 т. або 27,7%, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 16 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових параметрів від 20% до 30% при перевезенні подільного вантажу.

Таким чином, вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, що дає підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим.

Покликання представника позивача про недостатність відомостей для висновку про порушення перевізником нормативно визначених габаритно-вагових параметрів транспортних засобів, оскільки працівниками Укртрансбезпеки не проведено точний габаритно-ваговий контроль, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. № 879 (далі - Порядок № 879).

В пп.5-1 п.2 Порядку № 879 видно, що документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Таким чином, зазначені в міжнародній товарно-транспортній накладній №25DN058144 від 09.05.2025 відомості щодо маси вантажу брутто, а також відомості про параметри транспортного засобу (вага автомобіля без вантажу), які зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, є правомірним джерелом інформації для визначення загальної маси транспортного засобу, а тому, є належним доказом встановлення перевищення норм вагових параметрів за наслідками проведеного працівниками Укртрансбезпеки документального габаритно-вагового контролю.

Щодо аргументів позивача на те, що його не було повідомлено у належний спосіб про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, то такі є помилковими з огляду на таке.

Так, пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Суд встановив, що 10.06.2025, позивачу направлено повідомленням № 51354/33/24-25 від 10.06.2025 року про розгляд матеріалів справи про порушення (Запрошення на розгляд матеріалів справи) на його адресу електронної пошти- , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Оскільки виклик на розгляд справи скеровувався перевізнику на його офіційну електронну адресу, то він вважається належним чином повідомленим про розгляд справи за його участі.

Відтак, відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, використавши один із альтернативних способів повідомлення позивача про розгляд справи, який передбачений пунктами 26, 27 Порядку № 1567, а саме - таке повідомлення направив позивачу на вказану ним в ЄДР електронну адресу. Тому, неотримання позивачем вказаного повідомлення знаходиться у сфері його відповідальності.

За таких обставин розгляд справи без участі представника ТОВ «Овертранс» відбувся відповідно до вимог Закону № 2344-ІІІ та Порядку №1567, а його скарги з цього приводу є безпідставними.

Суд також вважає, що участь автомобільного перевізника у прийнятті Укртрансбезпекою рішення щодо стягнення штрафу не самодостатнім законним інтересом, що підлягає судовому захисту, а прийняття постанови про стягнення штрафу без участі особи не має обов`язкового наслідку скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Право взяти участь у процесі прийняття рішення є процедурною гарантією, котра дозволяє автомобільному перевізнику реалізувати інші процесуальні права - надати Укртрансбезпеці пояснення, докази, висловити свої аргументи та міркування з метою спростування обставин, які зафіксовані в акті перевірки та трактуються інспекторами як порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Разом з тим, позивачем під час розгляду цієї справи не надано суду будь-яких доказів на спростування тих обставин, які зафіксовані в акті перевірки.

Отже, оскаржувана постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ОПШ 044608 від 18.06.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 гривень до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" є правомірною, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмови в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.