Справа № 440/13574/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/13574/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/13574/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (надалі - ТУДСА), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 суддівської винагороди із застосуванням розміру прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00 грн за період з 01.11.2023 по 30.09.2025;

- зобов`язати ТУДСА провести нарахування суддівської винагороди cyддi Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави ОСОБА_1 на підставі частин 2 та 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2023 - 2684,00 грн за період з 01.11.2023 по 31.12.2023, на 01.01.2024 - 3028,00 грн за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, на 01.01.2025 - 3028,00 грн за період з 01.01.2025 по 30.09.2025 за вирахуванням виплачених сум та утриманням податків і обов`язкових платежів;

- стягнути з ТУДСА за рахунок бюджетних коштів, що містяться на рахунку Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області, донараховану суму суддівської винагороди.

Підставою для звернення до суду з цим позовом є переконання заявника у протиправному заниженні роботодавцем суддівської винагороди, оскільки під час її нарахування застосовано базовий розмір посадового окладу судді з урахуванням величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2 102,00 грн, встановлений статтями 7 законів України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та "Про Державний бюджет України на 2025 рік", що не відповідає положенню статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого базовий розмір посадового окладу судді визначається виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, який станом на 01.01.2023 становив 2684,00 грн, станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 - 3028,00 грн.

24.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначав, що ТУДСА як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня не мало правових підстав для нарахування та виплати суддівської винагороди поза межами видатків Державного бюджету та без застосування абзаців 5 статей 7 законів України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", "Про Державний бюджет України на 2024 рік", "Про Державний бюджет України на 2025 рік". Просив залучити до участі у справі в якості співвідповідача Державну судову адміністрацію України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіної Т.С. від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). У задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача відмовлено.

Ухвалою від 03.11.2025 суд задовольнив клопотання ТУДСА та залучив до участі у справі №440/13574/25 в якості співвідповідача Державну судову адміністрацію України (надалі - ДСА).

Правом на подачу відзиву на позов ДСА не скористалася.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 справу №440/13574/25 передано на розгляд судді Супруну Є.Б., ухвалою якого від 29.12.2025 адміністративну справу прийнято до провадження.

Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймає посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, з 21.11.2022 рішенням голови Верховного Суду №527/0/149-22 від 16.11.2022 відряджений до Октябрського (нині - Шевченківського) районного суду м. Полтави для здійснення правосуддя без визначення конкретного строку (а.с. 16).

Згідно з розрахунковими листками за період 01.11.2023 по 30.09.2025 (а.с. 31-33), обчислення суддівської винагороди ОСОБА_1 здійснювалося виходячи з прожиткового мінімуму працездатних осіб для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн у відповідності з положеннями законів України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", "Про Державний бюджет України на 2024 рік", "Про Державний бюджет України на 2025 рік".

Вважаючи протиправними дії ТУДСА щодо нарахування та виплати суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статтею 4 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII) установлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Частиною першою ст. 135 Закону №1402-VIII установлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 135 Закону №1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 2684 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 3028 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн.

Статтею 7 Закону України від 19.11.2024 №4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 3028 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн.

Наведені приписи законів про державний бюджет є чинними, неконституційними не визнавалися.

У судовій практиці Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у цій категорії спорів донедавна була сформована позиція, яка зводилася до того, що закон про Державний бюджет України на відповідний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року (зокрема, у постановах від 13.07.2023 у справі №280/1233/22, від 21.03.2024 у справі № 620/4971/23 та ін.).

Однак згодом у постанові від 24.04.2025 у справі №240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду відступила від вказаних правових висновків, і, визначаючись у питанні наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року відповідно до абзацу четвертого статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та абзацу четвертого статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", для розрахунку посадового окладу судді виходила з таких міркувань:

"Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

105. Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 01 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

106. Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.".

Відступаючи від правових висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 13.07.2023 у справі №280/1233/22, від 21.03.2024 у справі №620/4971/23, Велика Палата з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи з 2021 року зазначила про те, що з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 01 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

За наведеного правового регулювання та зважаючи на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 24.04.2025 у справі №240/9028/24, враховуючи суть фактичних передумов, які спонукали позивача звернутися з цим позовом, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідач, застосовуючи під час обчислення розміру суддівської винагороди таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2 102,00 грн, що встановлений законами про Державний бюджет України на 2023, 2024, 2025 роки, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд визнає усі мотиви заявленого позову необґрунтованими, у зв`язку з чим залишає його без задоволення у повному обсязі.

Позивач судових витрат не поніс, а підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/13574/25 - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (; майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022).

Відповідач: Державна судова адміністрація України (; вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун