Справа № 380/9119/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

26 січня 2026 рокусправа № 380/9119/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у липні 2016 року, січні 2018 року, серпні 2018 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у липні 2016 року, січні 2018 року, серпні 2018 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у листопаді 2019 року та грудні 2020 року, підйомної допомоги виплаченої у травні 2020 року, підйомної допомоги на членів родини виплаченої у червні 2020 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у листопаді 2019 року та грудні 2020 року, підйомної допомоги виплаченої у травні 2020 року, підйомної допомоги на членів родини виплаченої у червні 2020 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у вересні 2021 року та лютому 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої грудні 2021 року та квітні 2022 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у вересні 2021 року та лютому 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої грудні 2021 року та квітні 2022 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Підставою цього позову зазначено протиправність ненарахування та невиплати позивачу відповідачем підйомної допомоги за 2016-2022 роки, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 по лютий 2018 року, а також підйомної допомоги, виплачено у 2020, 2021, 2022 роках без урахування індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому просить позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду. В обґрунтування такого вказав, що допомога на здоровлення та підйомна допомога виплачені позивачу в 2019 - 2020 роках не є виплатами що належать працівникові при звільненні та для їх оскарження не може бути застосовані строки (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) визначені ст. 233 КЗпП України. Оспорювані виплати є одноразовими видами грошового забезпечення що виплачуються внаслідок події (переїзду на нове місце служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на посаду та видання наказу про призначення на посаду і наказу про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою; написання рапорту за місцем штатної служби), а тому в будь якому разі момент їх виплати та їх розмір відомий особі, яка їх отримує. Підйомна допомога позивачу виплачена у травні та червні 2020 року, допомога на оздоровлення виплачена в листопаді 2019 року та грудні 2020 року (дані виплати відображені в картках грошового забезпечення позивача доданих до позовної заяви). Позов до суду подано 06.05.2025, тобто поза межами місячного строку визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) суд вирішив цю заяву розглянути у порядку письмового провадження.

При вирішенні поданої заяви суд керується таким.

Відповідно до частини 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу приписів частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватися іншими спеціальними законами.

Суд враховує, що спір у цій справі пов`язаний, зокрема, із нарахуванням та виплатою відповідачем-2 грошової допомоги на оздоровлення у листопаді 2019 року та грудні 2020 року, підйомної допомоги виплаченої у травні 2020 року, підйомної допомоги на членів родини виплаченої у червні 2020 року у меншому розмірі.

Порядок і строки звернення до суду з позовом щодо виплати належних сум грошового забезпечення спеціальне законодавство не містить.

Водночас, такий порядок встановлений КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В той же час, суд вказує, що Рішенням Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року (справа № 1-7/2024 (337/24) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Відповідно до пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року (справа № 1-7/2024 (337/24) частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тому суд критично оцінює доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, а тому у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Желік О.М.