Справа № 480/12670/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

23 січня 2026 року Справа № 480/12670/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні) у приміщенні суду у м. Суми заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повторно розглянути заяву подану в інтересах ОСОБА_1 від 24.10.2023 про проведення перерахунку розміру компенсації із врахуванням даних стосовно перебування дружини ОСОБА_1 на обліку як внутрішньо-переміщена особа та здійснити з 01.01.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, згідно поданої заяви від 05.01.2023, з урахуванням п.13 Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 17.05.2022 №150, з урахуванням виплачених сум.

Позивач подав заяву, у якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у даній справі шляхом подачі відповідачем звіту про виконання такого рішення.

Ухвалою суду від 12.01.2026 заяву позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (письмовому провадженні), надано відповідачу строк для надання відповідних письмових пояснень щодо поданої заяви.

Представник відповідача через систему "Електронний суд" подав письмові пояснення у яких зазначає, що управління немає технічної можливості провести вищевказаний перерахунок, оскільки програмним комплексом «Соціальна громада», в якому проводиться нарахування компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, не передбачено функції «Перерахунок». Для вирішення питання по суті Управління направило до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України листа з проханням надати технічну можливість провести відповідні зміни в програмному комплексі «Соціальна громада» (додається), оскільки саме Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України є володільцем цього програмного комплексу. Отже, питання по суті буде вирішуватися після отримання технічної можливості.

Суд, перевіривши доводи заяви позивача про встановлення судового контролю та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений ст.ст.381-1, 382, 382-1 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно абз.1 ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.382 КАС України у заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно ч.1 ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Вказані вище положення не розкривають умови, за яких суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Втім, очевидно, що такими умовами можуть бути невиконання, виконання не у повному обсязі або не у спосіб встановлений судом судового рішення всупереч вимог Конституції та закону.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повторно розглянути заяву подану в інтересах ОСОБА_1 від 24.10.2023 про проведення перерахунку розміру компенсації із врахуванням даних стосовно перебування дружини ОСОБА_1 на обліку як внутрішньо-переміщена особа та здійснити з 01.01.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, згідно поданої заяви від 05.01.2023, з урахуванням п.13 Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 17.05.2022 №150, з урахуванням виплачених сум.

Доказів того, що рішення суду по даній справі виконано відповідачем не надано.

Стосовно посилання відповідача щодо неможливості виконання рішення суду з підстав відсутності технічної функції «перерахунок» у програмному комплексі "Соціальна громада", суд зазначає, що зазначені обставини не можуть вважатися поважними причинами невиконання судового рішення, оскільки орган державної влади (орган місцевого самоврядування) не вправі ставити виконання судового рішення у залежність від технічних особливостей або недосконалості програмного забезпечення, яке використовується ним у повсякденній діяльності. Обов`язок виконати судове рішення є безумовним та випливає зі статті 129-1 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, сам факт звернення відповідача до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України з листом про надання технічної можливості не свідчить про реальне та повне виконання судового рішення.

Таким чином, посилання відповідача на технічні обмеження програмного забезпечення не є об`єктивними та непереборними обставинами, а тому не можуть бути підставою для ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є усі підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Також, суд зазначає, що у контексті обставин даної справи, із урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 11.12.2024 по справі № 280/4920/24, яка враховується судом під час розгляду справи, копія даної ухвали надсилається судом через підсистему Електронний суд представнику позивача .

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради подати у 90-денний строк з дня отримання даної ухвали звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 по справі №480/12670/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Гелета