Справа № 420/24367/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення в частині виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_1 із врахуванням до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити різницю у виплаті надбавки за вислугу років в розмірі 9448,70 грн.;

зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Одеській області перерахувати і виплатити грошове забезпечення в частині щомісячної премії із врахуванням стажу служби в Національній поліції України який становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області в частині розрахунку всіх належним сум при звільненні та зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь період прострочення розрахунку з дня звільнення до фактичної виплати.

стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ст.262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач починаючи з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, у званні капітан внутрішньої служби. У період з 02.05.2023 по 18.04.2024 проходив службу в Національній поліції України, у званні капітан поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.04.2024 року № 561 о/с «Про особовому складу» за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) капітана поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції, установивши щомісячну премію за квітень 2024 року в розмірі 219,23%. Даним наказом встановлено «Виплатити грошову компенсацію: за 04 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік; за 08 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період служби з 01 січня 2024 року до дня звільнення. Визначити, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років складає 01 рік 11 місяців 21 день». Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі № 420/31516/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України наявну вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів; Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України наявну вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 рішення суду першої інстанції залишено в силі. Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області про виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі № 420/31516/23. Наказом від 18.06.2024 № 887 о/с «По особовому складу» відповідно до якого «На виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі № 420/31516/23, Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 420/31516/23: 1) зарахувати капітану поліції ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України вислугу років в Державній кримінально-виконавчій України з 03 лютого 2011 до 02 листопада 2020 року та 25 січня 2021 року до 01 травня 2023 року, що в календарному обчислені становить 12 років 00 місяців 05 днів, у пільговому обчислені 16 років 04 місяців 07 днів; 2) внести до наказу Головного управління Національній поліцій в Одеській області від 18 квітня 2024 року № 561 о/с «Про особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу цілодобової технічної та інформаційної підтримки управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Одеській області. Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку грошового забезпечення з урахуванням вислуги років встановленої у рішенні суду за період проходження служби в Національній поліції України. Відповіддю відповідача від 28.06.2024 № 9/к-797 відмовлено у здійсненні перерахунку. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся із позовом до суду.

21.08.2024 року відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що згідно з п. 19 розділу І Порядку № 260, у випадках, коли будуть підтверджені раніше не відомі та не враховані в особових справах періоди служби, грошове забезпечення, яке буде встановлено в нових розмірах, виплачується з дня видання наказу органу поліції про підтвердження раніше не врахованого стажу служби. В даному випадку, раніше не враховані періоди служби позивача фактично були підтверджені при виданні наказу ГУНП в Одеській області від 18.06.2024 року № 887 о/с, а тому виплата грошового забезпечення з рахуванням підтвердженого періоду здійснюється з моменту видання зазначеного наказу ГУНП в Одеській області. Наказом від 18 квітня 2024 року №561 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів поліції. Враховуючи викладене, та те, що позивач вже не проходив службу в поліції при виданні наказу ГУНП в Одеській області від 18.06.2024 року № 887 о/с яким були підтверджені раніше не враховані періоди служби ОСОБА_1 робить неможливим виплату грошового забезпечення з рахуванням підтвердженого стажу служби з дня видання наказу Головним управлінням. Головне управління Національної поліції діяло відповідно до чинного законодавства не порушуючи права позивача.

26.08.2024 року позивач подав відповідь на відзив,у якій наполягав на задоволенні позовних вимог, та, зокрема, зазначив, що періоди служби позивача були відомі відповідачу на момент прийняття наказу про прийняття позивача на службу. Отже ОСОБА_1 має право на перерахунок грошового забезпечення, яке виплачувалось йому у меншому розмірі, ніж належало, саме з вини відповідача, а також має право на виплату різниці між розміром грошового забезпечення, яке належало до виплати згідно чинного законодавства та розміром грошового забезпечення, яке він отримав за такий час.

02.09.2024 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив,у яких, зокрема, зазначив, що ознайомившись з відповіддю на відзив позивача не вбачається міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх визнання або відхилення. У відповіді на відзив позивач лише цитує норми закону.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, у звані капітан внутрішньої служби у період з 03.02.2011 року по 02.11.2020 року та з 25.01.2021 року по 01.05.2023 року та в Національній поліції України в Одеській області з 02.05.2023 року 18.04.2024 року у званні капітан поліції що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у справі №420/31516/23 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України наявну вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України наявну вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв`язку з їх передчасністю, а саме у вимогах зобов`язати відповідача перерахувати грошове забезпечення із врахуванням цього стажу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 року по справі №420/31516/23 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 залишено без змін.

31.05.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року по справі № 420/31516/23 та просив у зв`язку з зарахуванням до вислуги років в Національній поліції України вислугу років за час проходження служби в ДКВС здійснити перерахунок заробітної плати за період проходження служби в Нацполіції України (а.с.26).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.06.2024 №887 о/с «По особовому складу», на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року по справі № 420/31516/23:

1) зараховано капітану поліції ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03 лютого 2011 року до 02 листопада 2020 року та з 25 січня 2021 року до 0 травня 2023 року, що в календарному обчисленні становить 12 років 00 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 16 років 04 місяці 07 днів;

2) внесено до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18 квітня 2024 року № 561 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0182201), старшого інспектора відділу цілодобової технічної та інформаційної підтримки управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Одеській області, таку зміну абзаци третій шостий викласти в новій редакції «Виплатити грошову компенсацію за 08 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2023 рік; за 10 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за період служби з 01 січня 2024 року до дня звільнення. Визначити, що вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років 13 років 11 місяців 26 днів; у пільговому обчисленні (з урахуванням календарної вислуги) 18 років 03 місяці 28 днів» (а.с.14)

Листом від 28.06.2024 року №9/К-797 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області повідомлено позивача про розгляд його заяви від 31.05.2024 року, а саме про виданий наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.06.2024 року № 887 о/с «По особовому складу» та зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року по справі № 420/31516/23 було відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання перерахувати грошове забезпечення (а.с.27).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку грошового забезпечення із врахуванням до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 року по 02.11.2020 року та з 25.01.2021 року по 01.05.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580- VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

За приписами ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Положення Порядку №260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідач, посилаючись на приписи п. 19 Порядку № 260, зазначив, що з раніше не враховані періоди служби позивача фактично були підтверджені при виданні наказу ГУНП в Одеській Області від 18.06.2024 № 887 о/с, а тому виплата грошового забезпечення з урахуванням підтвердженого періоду здійснюється з моменту видання зазначеного наказу ГУНП в Одеській області .

Пунктом 19 Порядку № 260 передбачено, що у випадках, коли будуть підтверджені раніше не відомі та не враховані в особових справах періоди служби, грошове забезпечення, яке буде встановлено в нових розмірах, виплачується з дня видання наказу органу поліції про підтвердження раніше не врахованого стажу служби.

В даному випадку право позивача на перерахунок грошового забезпечення обумовлено визнанням в судовому порядку необхідності зарахування до стажу служби позивача в Національній поліції України наявної вислуги років в ДКВС України з 03.02.2011 року по 02.11.2020 року та з 25.01.2021 року по 01.05.2023 року.

Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок грошового забезпечення, яке виплачувалось йому у меншому розмірі, ніж належало, саме з вини відповідача, а також має право на виплату різниці між розміром грошового забезпечення, яке належало до виплати згідно чинного законодавства та розміром грошового забезпечення, яке він отримував за такий час.

Стосовно вимоги перерахувати і виплатити грошове забезпечення в частині щомісячної премії, суд зазначає наступне.

Постановою КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Пунктом 12 Порядку № 260 передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

При цьому, нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).

З огляду на викладене, розмір премії безпосередньо залежить від розміру грошового забезпечення поліцейського, оскільки розраховується у відсотках від його розміру, а тому збільшення надбавки за стаж служби призводить і до збільшення розміру грошового забезпечення, з якого обраховується премія.

Таким чином, у зв`язку із наявністю правових підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача у зв`язку із збільшенням стажу служби позивача, що впливає на розмір надбавки за стаж служби, перерахунку підлягає і розмір премії, який залежить від розміру грошового забезпечення позивача.

Тож, зазначена позовна вимога підлягає задоволенню.

Стосовно виплати різниці у виплаті надбавки за вислугу років у розмірі 9448,70грн. суд зазначає, що немає підстав вважати, що відповідачем не буде виконано рішення суду в частині перерахунку та виплати грошового забезпечення. А суд, у свою чергу, не вправі втручатися в дискреційні повноваження органу владних повноважень.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку з дня звільнення до фактичної виплати суд зазначає наступне.

Приписами ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В свою чергу, на даний час перерахунок та виплата грошового забезпечення в повному обсязі не проведені.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині наразі є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Решта доводів та заперечень учасників справи на висновки суду по суті спору не впливають. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, позов підлягає частковому задоволенню із відхиленням доводів відповідача, оскільки вони ґрунтуються на відмові позивачу у перерахунку та виплаті грошового забезпечення на підставі рішення суду в іншій справі, що не може бути підставою для відмови у позові в іншому позовному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,50грн., оскільки при поданні позову сплачено 3633грн. та позов задоволений судом частково.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 260, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення в частині виплати надбавки за вислугу років та щомісячної премії ОСОБА_1 із врахуванням до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області перерахувати та виплатити грошове забезпечення в частині виплати надбавки за вислугу років та щомісячної премії ОСОБА_1 із врахуванням до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.02.2011 по 02.11.2020 та з 25.01.2021 по 01.05.2023, що в календарному обчисленні становить 13 (тринадцять) років 00 (нуль) місяців 07 (сім) днів, у пільговому обчисленні - 17 (сімнадцять) років 04 (чотири) місяці 09 (дев`ять) днів, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1816(одна тисяча вісімсот шістнадцять)грн.50коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області (; місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12).

Суддя М.М. Аракелян