Справа № 160/20484/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -
15.07.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), які полягають в несенні відомостей до військово-облікового документа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) «Резерв+» «Про РОЗШУК ТЦК»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видалити відомості з військово-облікового документу ОСОБА_1 «Резерв+» «Про РОЗШУК ТЦК»;
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що під час перегляду свого електронного військово-облікового документа у системі «Резерв+» виявив, що до його запису внесена інформація про порушення правил військового обліку, хоча позивач жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності та не отримував повісток чи повідомлень від відповідача. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим і звернувся до суду.
Відповідач 15.08.2025 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що у справі № 160/8522/25 позивачем було заявлено аналогічні вимоги, а рішення у справі № 160/8522/25 перебуває на виконанні. Згідно з порядком функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 523 від 10.05.2024, під час автоматичного формування електронного звернення до органів національної поліції та після набуття активного статусу такого звернення, у військовозобов`язаних в електронному кабінеті (застосунку Резерв+) автоматично відображається позначка «порушення правил військового обліку» з червоною стрічкою. Виходячи із зазначеного, відповідач не вносить до реєстру відомостей про порушення правил військового обліку» та не може їх анулювати чи видалити.
Згідно з положеннями ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час перегляду свого електронного військово-облікового документа у системі «Резерв+» ОСОБА_1 виявив, що до його запису внесено інформацію про порушення правил військового обліку.
Також судом встановлено, що 15.02.2025 року дані ОСОБА_1 були уточнені, про що у застосунку «Резерв+» міститься відповідна позначка.
Позивач, вважаючи протиправною поведінку відповідача щодо внесення даних про порушення правил військового обліку до електронного військово-облікового документа у системі «Резерв+», звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону № 2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних. До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Також за приписами пункту 5 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, в електронній формі (далі військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Згідно з пунктом 6 наведеного Порядку, військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:
Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;
Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;
Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Відповідно до частини першої статті 14-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Отже, аналізуючи наведені положення законодавства у сукупності, суд приходить до висновку, що дані, відображені в застосунку «Резерв+» мають бути аналогічними даним, зазначеним в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів Оберіг.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8522/25, зокрема, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8522/25 набрало законної сили 16.07.2025 року.

Проте, згідно даних застосунку «Резерв+», щодо ОСОБА_1 наявна інформація про порушення правил військового обліку.

Також, як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 не притягнутий до адміністративної відповідальності.

Зокрема, диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до частини 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487) - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Також суд акцентує увагу на примітку статті 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Доводи відповідача про відсутність у позивача актуальних даних про адресу проживання, номери засобів зв`язку та інших персональних даних судом визнаються необґрунтованими, оскільки, зокрема в застосунку «Резерв+» наявна інформація про уточнення даних про адресу проживання 15.02.2025 року; в мобільному додатку Порталу Дія наявна інформація про паспорті дані позивача, РНОКПП та пройдену перевірку Державною податковою службою 28.06.2025 року.

Отже, зважаючи на приписи примітки статті 210 КУпАП, а також наявність актуальної інформації щодо ОСОБА_1 в інших інформаційно-комунікаційних системах (Портал Дія), базами даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи - Державна податкова служба, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції, - позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Оскільки факту притягнення до відповідальності позивача не було, суд зазначає, що відомості щодо порушення позивачем правил військового обліку є такими, що не відповідають дійсності.

Внесення до даних про позивача призвело до порушення його прав, оскільки, як зазначено відповідачем у відзиві, до Національної поліції надсилалося звернення уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 про доставлення громадянина ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, тобто порушення мобілізаційного законодавства, зокрема передбаченого статтею 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Так, як встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого статтею 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, не доведено, оскільки протокол не складався, факт притягнення до відповідальності відсутній.

Оскільки за приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в той час як такі дані військово-облікових документів формуються, зокрема, в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста у застосунку «Резерв+», - відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , як орган ведення Реєстру, вчинити певні дії.

Щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок протиправних дій.

Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У розвиток цих положень, у постанові від 27.11.2019 року у справі № 750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.11.2023 року у справі № 810/5763/15.

Визначальним при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди є оцінка судом рівня таких емоцій та вирішення питання про досягнення ними рівня страждань.

В цій справі у суду відсутні підстави для такого висновку з огляду на недоведеність відповідного рівня страждань самим позивачем належними та допустимими доказами. Фактично, такі страждання лише заявлені в тексті позовної заяви: спричинення позивачу життєвий незручностей, що призводить до нервового напруження, стресу, пов`язаного з відчуттям несправедливості. Наявні життєві незручності, психічне напруження та розчарування, які полягають у тривалому психічному напруженні, з моменту подання заяви про надання відстрочки тобто з 06.03.2025 року, нервозність, глибоке та тривале відчуття приниження та несправедливості, свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Суд констатує, що відповідні негативні емоції позивача, які ним вказані як страждання, виходячи з наявного наразі ступеня їх обґрунтованості, не можна визнати такими, що досягли рівня, за якого йдеться про моральну шкоду та наявність підстав для її відшкодування.

Отже, в задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), які полягають в несенні відомостей до військово-облікового документа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) «Резерв+» «Про РОЗШУК ТЦК».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видалити відомості з військово-облікового документу ОСОБА_1 «Резерв+» «Про РОЗШУК ТЦК».

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко