Справа № 380/17935/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України,
На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 в довідках від 28.06.2024 №1159/12/9412, від 28.06.2024 №1159/12/9411, складених на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №380/3790/24, розміру надбавки за особливості проходження служби до 1% та премії до 10%.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.08.2018 №260, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 та січень 2023 років за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі № 380/17935/24 повернуто скаржнику.

12.08.2025 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

13.01.2026 позивач подав заяву в порядку ст. 383 КАС України, у якій просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність, порушення прав позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 шляхом надання довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 з врахуванням середніх розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію на ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що на виконання рішення суду відповідач склав довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023, у яких зменшив надбавку за особливості проходження служби до 1% та премії до 10%. Звертає увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав жодних доказів, які б підтверджували, що середні розмірі цих додаткових видів грошового забезпечення, виплачені за січень 2022 року та січень 2023 року, встановлені саме в цих розмірах. На переконання позивача, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 не виконано.

Вирішуючи заяву в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується таким.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розкриває суть такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Отже, однією із основних засад/принципів адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.08.2018 №260, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 та січень 2023 років за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Рішення суду набрало законної сили 13.02.2025.

Суд установив, що на виконання цього судового рішення відповідач підготував та скерував до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, 01.01.2023.

Згідно з довідкою від 10.03.2025 №1159/12/4601 загальний розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 становить 8996,90 грн та складається з:

- посадового окладу (7 т. р.) 4220,00 грн;

- окладу за військовим (спеціальним) званням «старший прапорщик» 1440,00 грн;

- надбавки за вислугу років (50%) 2830,00 грн;

- надбавки за особливості проходження служби (1%) 84,90 грн;

- премії (10%) 422,00 грн.

Відповідно до довідки від 10.03.2025 №1159/12/4600 розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 становить 9727,80 грн та складається з:

- посадового окладу (7 т .р.) 4560,00 грн;

- окладу за військовим званням «старший прапорщик» 1560,00 грн;

- надбавки за вислугу років (50%) 3060,00 грн;

- надбавки за особливості проходження служби (1%) 91,80 грн;

- премії (10%) 456,00 грн.

Зі змісту цих довідок вбачається, що відповідач визначив надбавку за особливості проходження служби у розмірі 1% та премію 10%.

Оскільки відповідачем видані довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, 01.01.2023 та зазначено надбавку за особливості проходження служби в розмірі 1% посадового окладу, а премію в розмірі 10% посадового окладу замість середнього розміру, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію, суд дійшов висновку про те, що рішення суду відповідачем не виконано.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За правилами ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Отже, контроль за виконанням рішення суду, передбачений ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що ст. 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Матеріали справи не містять доказів того, що на даний час рішення суду виконано або вчиняються дії, спрямовані на його виконання.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено положення ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме допущено бездіяльність щодо невиконання судового рішення у справі №380/17935/24, яке набрало законної сили.

Частинами 4, 5 ст. 249 КАС України унормовано, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи те, що на час розгляду заяви відповідачем не вжито жодних заходів спрямованих на виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 не виконано, чим порушено вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст. 14, 370 КАС України, тому наявні правові підстави для задоволення заяви шляхом постановлення окремої ухвали, якою у порядку ч. 1, 5 ст. 249 КАС України необхідно зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що призвели до невиконання судового рішення, та встановити йому строк для надання відповіді.

Керуючись ст. 248, 249, 256, 383 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що призвели до невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 у справі №380/17935/24 шляхом складання та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.08.2018 №260, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 та січень 2023 років за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

4. Про результати розгляду та виконання окремої ухвали повідомити Львівський окружний адміністративний суд протягом 30 днів з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали.

5. Копію ухвали направити заявнику, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 23.01.2026.

СуддяАндрусів Уляна Богданівна