Справа № 340/2643/25
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2643/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року

у адміністративній справі № 340/2643/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський маслосирзавод» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Світловодський маслосирзавод», визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області: №7 (форма Р) від 21.03.2025 p. на загальну суму 19 839 050,00 грн., у т.ч.: 15 871 240,00 грн. сума податкового зобов`язання з податку на прибуток та штрафних санкцій у сумі 3 867 910,00 грн.; №7 (форма Р) від 21.03.2025 на загальну суму 7 410 876, 25 грн. в частині завищення суми податкового кредиту з ПДВ на суму 5 928 701,00 грн. та штрафних санкцій на суму 1482 175,25 грн.; №7 (форма В4) від 21.03.2025, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 30 172,00 грн.; №7 (форма ПС) від 21.03.2025 на загальну суму штрафних санкцій у розмірі 1020 грн.; а також стягнуто на користь ТОВ «Світловодський маслосирзавод» () витрати по сплаті судового збору в розмірі 29 674,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області ().

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав його необґрунтованості та порушення норм матеріального законодавства України в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Світловодський маслосирзавод», у зв`язку з чим просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовані тим, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області правомірно було призначено та проведено документальну планову виїзну перевірка ТОВ «Світловодський маслосирзавод`з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 року з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки від 28.01.2025 року № 737/11-28-07-07/40236151 у зв`язку з неможливістю його вручення та підписання (відсутність посадових осіб та уповноваженої особи 28.01.2025 року за податковою адресою: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул.Макаренка, буд.2) та акт перевірки, в якому викладено встановлені під час перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства, що саме і стало підставою для нарахування позивачу суми податкового зобов`язання з податку на прибуток та штрафних санкцій, суми за завищення суми податкового кредиту з ПДВ та штрафних санкцій, зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість і штрафних санкцій, що відповідач вважає свідчить про правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішення від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7, які судом першої інстанції на переконання відповідача безпідставно були визнані протиправними і скасовані без належної оцінки взаємовідносин позивача з його контрагентами за 2021 рік ТОВ «МАКАЛЛАН», ПП «ДОБРИЙ ДАХ», ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020», та без урахування фактичних обставин спірних правовідносини, які свідчать про нереальність господарських операцій позивача з вказаними постачальниками товару (молока, цукру), що відповідач вважає беззаперечно підтвердженим під час перевірки фактами безпідставного документального оформлення позивачем нереальних господарських операцій з придбання товарів та складення первинних документів всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 і п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, оскільки операції з постачання товарів оформлялись первинними документами лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування податкового зобов`язання і сум витрат (податкового кредиту), наслідком чого стало отримання по ланцюгу постачання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді витрат (податкового кредиту) контрагента-покупця ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» та здійснювалось відображення товарів, наявних у останнього, як придбаних від вище наведених постачальників, чим порушено вимоги ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Зокрема, відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що проведеним аналізом контролюючим органом встановлено, що: ТОВ «МАКАЛЛАН» не імпортував молоко, не є виробником молока, а також встановлено обрив ланцюга придбання молока сорт 1 (Україна), яке в подальшому нібито реалізоване ТОВ «СМСЗ», а за результатами перевірки і аналізу баз даних та наявної інформації було встановлено ознаки нереальності здійснення господарських операцій ТОВ «МАКАЛЛАН» таких як: відсутність руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутність законного (легального) джерела походження придбаного товару, відображеного як реалізованого контрагенту-покупцю ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців; підміна товарних позицій; відсутність достатньої кількості працівників для здійснення операцій щодо придбання та реалізації ТМЦ різноманітної номенклатури. До того ж, згідно рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 3516 від 01.06.2022 року ТОВ «МАКАЛЛАН» відповідає критеріям ризиковості, а вказане товариство є фігурантом кримінальних справ і слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова здійснюється досудове розслідування по матеріалам у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001335, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.3 ст.212 КК України було установлено, що це підприємство як і зазначені вище підприємства могли використовуватись для документального продажу «податкового кредиту» з податку на додану вартість без реального здійснення фінансово-господарських операцій, а продукція фактично реалізується за готівкові кошти реальним суб`єктам підприємницької діяльності та фізичним особам, без відображення таких операцій у податковій звітності та реального доходу», що в свою чергу свідчить про невідповідність та недостовірність даних, що містяться у податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік (1 квартал), поданої до контролюючого органу, та нереальність документально оформлених операцій між ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» та контрагентомпостачальником ТОВ «МАКАЛЛАН», що призвело до заниження суми інших доходів за 2021 рік (1 квартал) на суму 979 560 грн та завищення податкового кредиту за лютий 2021 року на суму ПДВ 163260 грн.; ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» () на виконання умов договору з ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» складалися: прийомні квитанції на молоко на загальну суму 11 236 655,42 грн, у тому числі: за березень 2021 року на суму 3 000 372,84 грн (прийомна квитанція від 31.03.2021 № 38 за період 01.03.2021 по 31.03.2021 року) та податкові накладні на суму ПДВ 368467 грн, за квітень 2021 року на суму 3 500 006,79 грн (прийомна квитанція від 30.04.2021 № 51 за період 01.04.2021 по 30.04.2021 року) та податкові накладні на суму ПДВ 429825 грн за травень 2021 року на суму 736 000,79 грн (прийомна квитанція від 31.05.2021 № 64 за період 01.05.2021 по 31.05.2021 року), та податкові накладні на суму ПДВ 90386 грн за червень 2021 року на суму 4 000 275,00 грн (прийомна квитанція від 30.06.2021 № 76 за період 01.06.2021 по 30.06.2021 року) та податкові накладні на суму ПДВ 491262 грн., а розрахунки було проведено згідно актів прийому-передачі векселів, при цьому, транспортування здійснювалося власним транспортом ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», а за даними бухгалтерського обліку заборгованість ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» станом на 31.12.2023 року відсутня, і відповідно інформаційного ресурсу ДПС Україна ІС «Податковий блок» встановлено: ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області Харківська ДПІ (2030) з 15.05.2020 року, податковою адресою ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» є: Україна, 61001, Харківська область, м.Харків, Слобiдський р-н, вул. Плеханівська, буд. 112, кв. (офіс) 5, але листами ГУ ДФС у Харківській області від 29.03.2021 № 1569/7/20-97-04-12-05 (вх. ГУ ДПС від 30.03.2021 № 11215/5), від 05.04.2021 № 1730/7/20-97-04-12-05 (вх. ГУ ДПС від 06.04.2021 № 12080/5) та від 14.04.2021 № 1993/7/20-97-04-12-04 (вх. ГУ ДПС від 14.04.2021 № 13436/5) підтверджено факт відсутності ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» за місцезнаходженням, і всупереч пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» про зміну свого місцезнаходження не повідомляло. Згідно з довідкою «Про проведення заходів щодо встановлення місцезнаходження платників податків» оперативного підрозділу територіального органу ДФС від 17.06.2021 № 1011/04-12 (вх. № 22309/5 від 22.06.2021), 21.07.2021 № 1172/04-12 (вх.№ 26463/5 від 21.07.2021), 10.08.2021 № 1269/04-12 (вх. № 29540/5 від 11.08.2021) місцезнаходження платника податків не встановлено, а саме працівниками оперативного управління здійснено виїзд за податковою адресою підприємства ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020», а саме: м. Харків, вул. Плеханівська, 112, кв. (офіс) 5, проте, за вказаною адресою знаходиться двоповерхова нежитлова будівля з розміщеними на фасаді вивісками «Автозапчастини», «Іграшки», «Мантехніка плитка», «Шиномонтаж» «Техпром», «Ракета прінт» і вивісок з надписом ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» (п.н. 43621873) не встановлено, а зазначений в реєстраційних даних ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» (п.н. НОМЕР_1 ) номер мобільного телефону НОМЕР_2 не обслуговується. Оскільки основним видом діяльності ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» є 10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру, а свідоцтво платника ПДВ 05.03.2024 року скасовано за рішенням контролюючого органу по причині неподання декларацій протягом року, контролюючий орган наголошує, що документально оформлені ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» операції з придбання та реалізації товарів/послуг, передбачають значний обсяг трудовитрат, необхідність наявності значної кількості освічених та кваліфікованих спеціалістів, проте у даному випадку неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів виконанню оформлених господарських операцій. Крім того, відповідач зазначає, що ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» є платником податку на прибуток, дохід за 2021 рік становить 105 585тис. грн, податок на прибуток 1,8 тис.грн., і за обліковими даними платника, а саме форми 20-ОПП товариство декларує склад, офіс, переробний цех, автомобілі дата облікового запису лише 12.10.2020 року. Також відповідач наголошує, що ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» є фігурантом кримінального проваджень слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, зокрема: по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000499 від 07.06.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України (справа 463/6906/22), і в ході досудового розслідування було встановлено фіктивні підприємства, які реєструвалися на вигадані ім`я: серед яких: ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020. До того ж, під час проведеного аналізу можливостей виконання ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» оформлених господарських операцій враховуючи відсутність документального підтвердження, щодо наявності на підприємстві власних основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, вбачається неможливість виконання документально оформлених операцій з придбання та реалізації ТМЦ ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020», а проведеним аналізом задекларованих ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020» показників фінансової звітності (форми 1 баланс) було встановлено, що на підприємстві відсутні основні фонди, що у сукупності за твердження відповідача є підтвердженням не можливості здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020», яким фактично здійснювалася діяльність, що спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, що в свою чергу свідчить про невідповідність та недостовірність даних, що містяться у податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік, поданої до контролюючого органу, та нереальність документально оформлених операцій між ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» та контрагентомпостачальником ТОВ «ІНСАЙДЕР-2020», внаслідок чого встановлено заниження інших доходів за 2021 рік на суму 11 236 656 грн, у тому числі (1 квартал 3 000 373 грн, 2 квартал 8 236 283 грн);

З приводу взаємовідносин позивача з ПП «ДОБРИЙ ДАХ» () по поставці в січні 2021 року білого кристалічного цукру на загальну суму 1 564 000 грн, у тому числі ПДВ 260 666,7 грн., транспортування якого здійснювалося транспортом позивача, відповідач наголошує, що станом на 31.12.2023 року за даними бухгалтерського обліку кредиторська заборгованість ПП «ДОБРИЙ ДАХ» складає 1 564 000 грн., при тому, що ПП «ДОБРИЙ ДАХ» основним видом діяльності ПП «ДОБРИЙ ДАХ» :є 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами - перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області з 06.09.2019 року за податковою адресою: Україна, пр-т Московський, буд. 199-Д, м. Харків, 61037, і вказаним платником не повідомлялося про зміну місцезнаходження, проте факт відсутності ПП «ДОБРИЙ ДАХ» за місцезнаходженням засвідчено листами ГУ ДФС у Харківській області від 07.05.2021 № 2486/7/20-97-04-09-05 (вх. до ГУ ДПС області від 07.05.2021 № 16577/5), якими підтверджено відсутність цього підприємства за податковою адресою. При цьому, відповідач звертає увагу на те, що згідно з даними Звіту про нарахування єдиного внеску за грудень 2020 року від 18.01.2021 № , облікова кількість штатних працівників на ПП «ДОБРИЙ ДАХ» 1 особа; середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період становить одну особу; кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату (крім осіб, яким у звітному періоді нараховано грошове забезпечення) також складає одну особу.

Окремо, відповідач наголошує, що відповідно до наданої управлінням боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Харківській області (далі ГУ ДФС області) листом від 07.05.2021 року№ 2486/7/20-97-04-09-05 (вх. до ГУ ДПС області від 07.05.2021 № 16577/5) інформації, за результатами вжитих заходів встановити місцезнаходження ПП «ДОБРИЙ ДАХ» та місце перебування посадових осіб не можливо, а за результатом проведеного аналізу діяльності ПП «ДОБРИЙ ДАХ» встановлено відсутність достовірної інформації про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, що у свою чергу може свідчити про здійснення нереальних господарських операцій. Крім того, відповідач зазначає про відсутність даних щодо можливості самостійно виконувати роботи, здійснювати реалізацію товарів (робіт, послуг) або з залученням субпідрядних організацій ПП «ДОБРИЙ ДАХ» саме у зв`язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням, і рішенням комісії регіонального рівня № 34977 від 16.04.2021 року про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, ПП «ДОБРИЙ ДАХ» було включено 16.04.2021 до переліку платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. З огляду на наведене та наявної податкової інформації щодо ПП «ДОБРИЙ ДАХ» та контрагентів-постачальників: ТОВ «КАРГО ТРАНС ЕНД ТРЕЙД» (), ТОВ «ПАНДА» (), ПСП «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» (код ЄДРПОУ 3754024), за результатами яких не підтверджено здійснення підприємствами господарської діяльності, відповідач вважає беззаперечно доведеним той факт, що підприємство ПП «ДОБРИЙ ДАХ» не мало можливості здійснювати реальні господарські операції, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

Також відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що інформація щодо постачальників ПП «ДОБРИЙ ДАХ»: ТОВ «КАРГО ТРАНС ЕНД ТРЕЙД» () отримано протокол допиту гр. ОСОБА_1 від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні за ч.1 ст.205-1, ч.3 ст.66 КК України, який є директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «КАРГО ТРАНС ЕНД ТРЕЙД» щодо його непричетності до фінансово-господарської діяльності вищевказаного підприємства; ТОВ «ПАНДА» () в ГУ ДПС у Київській області наявна інформація про не підтвердження проведення фінансово-господарської діяльності підприємством за період липеньсерпень 2020 року; ПСП «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» (код ЄДРПОУ 3754024) в ГУ ДПС у Київській області наявна інформація про не підтвердження проведення фінансово-господарської діяльності підприємством за жовтень 2020 року, що також свідчить не підтверджено можливість здійснення ПП «ДОБРИЙ ДАХ» господарських операцій з ідентифікованим товаром (цукор білий кристалічний) у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, що свідчить про відсутність можливості виконання взятих на себе зобов`язань з реалізації товару цукру білого кристалічного для ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», а отже і свідчить про невідповідність та недостовірність даних, що відображені у податкових деклараціях за 2021 рік (1 квартал, півріччя, 3 квартали, рік), які подані до контролюючого органу, та про нереальність документально оформлених операцій між ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» та контрагентомпостачальником ПП «ДОБРИЙ ДАХ», внаслідок чого встановлено заниження інших доходів за 2021 рік (1 квартал 2021 року) на суму 1 564 000 грн, та завищено податковий кредит за січень 2021 року на сум у ПДВ 260 667 грн.

А по здійсненим між позивачем та ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» () господарським операціям відповідач звертає увагу на надані позивачем під час проведення перевірки прийомні квитанції на молоко на загальну суму 23 809 743,60 грн (від 31.08.2021 № 107 на суму 6 202 854,00 грн, від 30.09.2021 року № 127 на суму 6 160 229,40 грн, від 31.10.2021 року № 28 на суму 11 446 660,20 грн) та на здійснення транспортування товару власним транспортом ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», але не здійснення розрахунків за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 року з ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» внаслідок чого станом на 31.12.2023 року за даними бухгалтерського обліку була наявна кредиторська заборгованість по постачальнику ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ», що складає суму у розмірі 23809743,60 грн.

При цьому, відповідач акцентує увагу, що відповідно інформаційного ресурсу ДПС Україна ІС «Податковий блок» встановлено: ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (1305) Львівська ДПІ з 15.12.2020 року за податковою адресою ТОВ: 79034 Львiвська обл., Сихівський вул. Буйка буд. 2, кв. 503а та основним видом діяльності 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля, а також вказує, що підприємством фінансова звітність та звітність з податку на прибуток не подавалась до контролюючих органів, і згідно рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №33272 від 18.11.2021 року ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, а також на те, що ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ», окрім того вказане товариство є фігурантом кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001335 від 29.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України (справа 761/17534/23) в ході досудового розслідування якого встановлено, що ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» є підприємством «транзитно-конвертаційної групи».

Окремо, виходячи з податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2021 року, за якими середньооблікова кількість штатних працівників становить одну особу (вересень 2021 року), відповідач звертає увагу на те, що документально оформлені ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» операції з придбання та реалізації товарів/послуг передбачають значний обсяг трудовитрат, необхідність наявності значної кількості кваліфікованих спеціалістів, але у зв`язку із неможливістю документального підтвердження щодо кваліфікації, професіональних знань, фахової належності робітників підприємства неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів виконанню оформлених господарських операцій, відповідач переконаний в тому, що можливість здійснення ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ» господарських операцій з ідентифікованим товаром (Молоко коров`яче незбиране) фактично не підтверджено у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, що свідчить про відсутність можливості виконання взятих на себе зобов`язань з реалізації молока для ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД».

З приводу перенесення ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» інформації з неправомірно складеного первинного документа до облікових регістрів, та перенесення неправомірно відображеної інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності відповідач звертає увагу апеляційного суду на порушення позивачем вимог: ч.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пп.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704; абз.2 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186; п.3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868; п.5 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», п.3 П(С)БО 1 «доходи» і п.5 П(С)БО 15 «Дохід», а також на те, що під час проведення перевірки позивача було встановлено факт використання товару, ідентичних задекларованому, що в свою чергу є свідченням набуття платником податків ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» у власність (безоплатного отримання активу) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Стосовно заниження позивачем інших доходів на суму 47628884 грн., відповідач акцентує увагу на тому, що перевіркою встановлено заниження інших доходів на загальну суму 47628884 грн, у тому числі за 2019 рік на суму 1028747 грн (3 квартал 1028747 грн), за 2020 рік 6555000 грн (4 квартал 6555000 грн), за 2021 рік на суму 40045137 грн (1 квартал 31940 137 грн, 2 квартал 6705000 грн, 3 квартал 1400000 грн), а саме на суму отриманих коштів ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» від ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» (), ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» (), ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» (), ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» (), ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» (), ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» () перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів та за відсутності даних у ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» щодо їх повернення у майбутньому.

Зокрема, відповідач звертає увагу на тому, що під час перевірки з питань взаємовідносин платника з контрагентами-покупцями ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ», ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ», ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК», ТОВ «СІТІБУД ТОРГ», ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД», ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» встановлено, що за даними бухгалтерського обліку платника позивачем відображено постачання ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» масла солодковершкового селянського 72,6% в загальній кількості 40 000 кг на загальну суму 5604000 грн, у тому числі ПДВ 934000 грн, згідно договору від 23.08.2019 року № 23/08-19 та складених видаткових накладних від 23.08.2019 року № 2670, від 26.08.2029 року № 2675, а в Єдиному реєстрі податкових накладних, із використанням електронних кваліфікованих підписів ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» зареєстровано податкові накладні з постачання товарів масло солодковершкове селянське 72,6% на користь покупця ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» на загальну суму ПДВ 934 000 грн. При цьому, операції з постачання включені ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» до обсягів податкових зобов`язань за звітний період серпень 2019 року, а у якості оплати за товар з рахунку ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» № 6282 в установі АТ «КБ «ГЛОБУС» (код банку 380526) перераховано на рахунок ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» кошти в сумі 64 000грн, дата операції 10.09.2019 року. При цьому, в бухгалтерському обліку взаємовідносини з ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» відображено наступними бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00 грн, в дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 5 604 000 грн, отримано оплату за товари 64 000грн (Дт.361 Кт.311). Передано право вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 5 540 000 грн., і станом на 31.12.2023 року дебіторська заборгованість ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» становить 0 грн.

З огляду на надані до перевірки товарно-транспортні накладні від 23.08.2019 №3251/1 та від 25.08.2019 №3285/1, за якими вантаж масло солодковершкове селянське 72,6% переміщувався автомобільним перевізником ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» з пункту навантаження: м.Світловодськ, вул.Макаренка, 2 до пункту розвантаження: м.Маріуполь, вул.Зелинського, 89, відповідач звернув увагу апеляційного суду на виявлені під час перевірки недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних, а саме на відсутність в ТТН відомостей про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару, та прізвища відповідальної особи вантажоодержувача і печатки про прийняту товарну продукцію ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ», основним видом діяльності якого є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля та який зареєстрований юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 03.07.2019 № 0017336, і який перебуваючи на обліку в ГУ ДПС у Київській області (Бучанська ДПІ) (1038) за податковою адресою: 8134 Київська область, Києво-Святошинський район м.Вишневе вул.Святошинська буд.27Д останню податкову звітністьподаткову декларацію з податку на додану вартість подавав за звітний (податковий) період жовтень 2019 року, з декларуванням ведення фінансово-господарських операцій за обмежений період часу серпеньжовтень 2019 року (в деклараціях з ПДВ). При цьому, виходячи з аналізу даних ЄРПН та декларації з ПДВ контролюючий орган наголошує на тому, що перевіркою не було встановлено декларування ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, що є свідченням фактичної відсутності витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності. При тому, що свідоцтво платника ПДВ вказаного товариства 01.08.2019 року було анульовано 23.09.2021 року по причині відсутність поставок та ненадання декларацій протягом року, а рішенням Комісії регіонального рівня від 05.02.2020 № 15906 вказаний суб`єкт господарювання був внесений до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування). Оскільки податкова декларація з податку на прибуток підприємства за звітні податкові періоди 2019 та 2020 роки до контролюючого органу не подавалася, а відповідно до зареєстрованих податкових накладних ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» відображено операції з постачання товару з номенклатурою «Масло солодковершкове селянське 72,6%» (код УКТЗЕД 405101900) на користь суб`єктів господарювання покупців ТОВ «ФОРМ ГАРАНТ» () та ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» (), аналізом цих зареєстрованих податкових накладних відповідач вважає встановленим, що вказана продукція (за номенклатурою та кодом УКТЗЕД) такими суб`єктами господарювання в подальшому не реалізовувалася (не постачалася).

Крім того, відповідач звертає увагу в апеляційній скарзі на зміст ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Воробйова А.В., від 09.04.2021 року (справа 335/12919/19 1-кс/335/2095/2021) відповідно якої слідчим управлінням Головного управління ДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000056 від 10.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.205-1 КК України, і досудовим розслідуванням вже є встановленим, що невстановлені особи протягом 2019 року внесли в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдиві відомості, а також умисно подали їх для проведення такої реєстрації, що призвело до зміни відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відносно групи суб`єктів господарювання, в тому числі ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» ().

З приводу відображення ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» () постачання молочної продукції (молоко сухе знежирене) у кількості 104 400,00 кг на загальну суму 7 516 800грн, у тому числі ПДВ 1 252 800 грн. на підставі договору поставки від 29.07.2019 року № 29/07-19 та складених видаткових накладних від 29.07.2019 № 2900, 30.07.2019 № 2912, від 31.07.2017 № 2913, від 31.07.2019 № 2915, від 31.07.2019 №2916, відповідач звертає увагу на те, що ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» з використанням ЕКП в ЄРПН було зареєстровано податкові накладні на постачання молока сухого знежиреного на адресу ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» на загальну суму 7516800,00 грн, у тому числі ПДВ 1252800,00 грн., і операції з постачання були включені до обсягів податкових зобов`язань ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» за звітний період липень 2019 року, а в бухгалтерському обліку взаємовідносини з ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» було відображено бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00 грн, дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 7516800 грн, отримано оплату за товари 263088 грн (Дт.361 Кт.311), а право вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 7260137 грн. було передано, і станом на 31.12.2023 року дебіторська заборгованість ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» становила 5000 грн.

Також відповідач вважливим у даному спірному випадку і звертає увагу апеляційної інстанції на те, що згідно з наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 29.07.2019 № 2900 від 31.07.2019 № 2912, № 2913; № 2615 № 2916, вантаж молоко сухе знежирене переміщено з пункту навантаження: м.Світловодськ, вул.Макаренка, 2 до пункту розвантаження: Запорізька область Запорізький район с.Високогірне, вул.Мічуріна, 1Б. вантажоодержувач: ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ», 01024, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 13. постачання товару молочної продукції (молоко сухе знежирене) здійснено, а у якості оплати за продукцію з рахунку ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» № 3 в установі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м.Києвi (код банку 380805) було перераховано на рахунок ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» кошти в сумі 263088,00 грн, дата операції 21.08.2019 року, автомобільним перевізником є ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», і під час перевірки встановлено такі недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних, як відсутність відомостей про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару. Крім того, відповідач відзначає, що аналізом даних ЄРПН та декларації з ПДВ не встановлено декларування ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, що є свідченням фактичної відсутності витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, а свідоцтво платника ПДВ 27.09.2021 було анульовано по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року, оскільки останню податкову звітність податкову декларацію з податку на додану вартість було подано за звітний (податковий) період серпень 2020 року, а рішенням Комісії регіонального рівня від 19.01.2021 № 10656 цього суб`єкта господарювання було внесено до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, що суб`єкт господарювання здійснює маніпулювання кількісно-вартісними показниками). При цьому, в ході проведеного аналізу було встановлено, що ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» згідно із зареєстрованими податковими накладними здійснювало операції з постачання макухи соєвої високо протеїнового, шроту соєвого, олії, а операції із реалізації товару (продукції) ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ» з номенклатурою молоко сухе знежирене та кодом УКТЗЕД 403901100, відповідно до зареєстрованих податкових накладних, не здійснювались.

З приводу взаємовідносин позивача з ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» на підставі договору поставки від 06.09.2019 року № 06/09-19/1 та складених видаткових накладних: 10.09.2019 № 3458, від 11.09.2019 № 3467, від 13.09.2019 № 3528, від 14.09.2019 № 3576 по постачанню продукту молоковмісного сирного твердого «руський класичний» 50% ТМ «Баженсир» (код УКТЗЕД ) в кількості 77 777,78 кг на загальну суму 7 000 000,20 грн, в т.ч. ПДВ 1 166 666,66 грн., відповідач звернув увагу на те, що ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» було зареєстровано з використанням ЕКП в ЄРПН податкові накладні на постачання продукт молоковмісний сирний твердий руський класичний 50% ТМ «Баженсир» на адресу ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» на загальну суму 7 000 000,20 грн, у тому числі ПДВ 1 166 666,70 грн., а операції з постачання були включені до обсягів податкових зобов`язань ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» за звітний період вересень 2019 року.

Оскільки в бухгалтерському обліку взаємовідносини з ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» основним видом діяльності є 69.10 Дiяльнiсть у сферi права, були відображені позивачем бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00 грн, в дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 7 000 000,20 грн., і право вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 7 000 000,20 грн. було передано, і станом на 31.12.2023 року дебіторська заборгованість ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» становить 0,00 грн., відповідач звертає увагу на надані до перевірки товарно-транспортні накладні, за змістом яких вантаж продукт молоковмісний сирний твердий руський класичний 50% ТМ «Баженсир» було переміщено з пункту навантаження: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул.Макаренка, 2 до пункту розвантаження: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Червонофлотська, 204 автомобільним перевізником ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», але які мають недоліки в оформленні, а саме, в товарно-транспортних накладних відсутні прізвище, ініціали, посада відповідальної особи вантажоодержувача, відсутні відомості про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару. Також відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що за результатом аналізу даних ЄРПН та декларації з ПДВ не було встановлено декларування ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, що в свою чергу свідчить і про фактичну відсутність витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності цього контрагента позивача, свідоцтво платника ПДВ якого було анульовано 17.12.2020 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року, оскільки остання податкова звітність податкова декларація з податку на додану вартість подавалася лише за звітний (податковий) період вересень 2019 року, з декларуванням ведення фінансово-господарських операцій за обмежений період часу липень вересень 2019 року (в деклараціях з ПДВ).

За наведених вище обставин та того, що податкова декларація з податку на прибуток підприємства за звітні податкові періоди 2019 та 2020 роки до контролюючого органу не подавались, а рішенням Комісії регіонального рівня від 05.02.2020 № 5086 вказаного суб`єкта господарювання було внесено до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування), відповідач наголосив окремо на тому, що в ході проведеного аналізу зареєстрованих податкових накладних, ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» здійснювало операції з постачання овочів (картоплі). електронний побутових товарів (навушників, старт-годинників), а інформація про здійснення операцій ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» з постачання товару з номенклатурою продукт молоковмісний сирний твердий та кодом УКТЗЕД відсутня. До того ж, відповідач наголошує на тому, за змістом ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області Михальченко А.О. від 25.02.2021 року (Справа № 234/9166/20, провадження № 1-кс/234/1682/21) 27.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 було внесено запис про кримінальне провадження за ч.2 ст.205-1 КК України щодо невстановлених осіб, які протягом 2018-2019 років, з метою проведення державної реєстрації створення юридичних осіб та внесення змін до відомостей про юридичних осіб, в тому числі ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» та інших юридичних осіб, систематично (повторно) вносили до документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подавали для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості.

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» по постачанню масла солодковершкового селянського 72,6% у кількості 108 060 кг на загальну суму 15139206 грн, у тому числі ПДВ 2523201,00 грн. на підставі договору поставки від 01.08.2019 року №01/08/19 та складених видаткових накладних, відповідач наголошує, що ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» з використанням електронних кваліфікованих підписів було зареєстровано податкові накладні з постачання товарів масло солодковершкове селянське 72,6% на користь покупця ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» на загальну суму 15139 206 грн, у тому числі ПДВ 2523201 грн., а операції з постачання були включені ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» до обсягів податкових зобов`язань за звітний період серпень 2019 року, з відображенням у бухгалтерському обліку взаємовідносини з ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00грн, в дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 15 139 206,00 грн, отримано оплату за товари 210485,00 грн. (Дт.361 Кт.311)., та інформації про передачу права вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 14928721,00 грн., і станом на 31.12.2023 року дебіторська заборгованість ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» відсутня.

Разом з тим, відповідач наголошує, що перевіряючи товарно-транспортні накладні від 02.08.2019 № 2607; від 07.08.2019 № 2615; від 15.08.2019 № 2624; від 19.08.2019 № 2654; від

21.08.2019 № 2662; від 22.08.2019 № 2665 та від 22.08.2019 № 2666 по яким автомобільним перевізником є ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», контролюючий орган встановив, що вантаж масло солодковершкове селянське 72,6% переміщено з пункту навантаження: м.Київ, вул.Бориспільське шосе, 7Б до пункту розвантаження: м. Київ, Вацлава Гавела, 24 містять в собі недоліки в оформленні з підстав відсутності прізвища, ініціалів, посади відповідальної особи вантажоодержувача, а також відомостей про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару. Також відповідач акцентує увагу на тому, що за результатом аналізу даних ЄРПН та декларації з ПДВ ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» основним видом діяльності якого є 46.21 оптова торгiвля зерном, необробленим тютюном, насiнням i кормами для тварин, який перебуваючи на обліку в ГУ ДПС у Львівський області (Львівська ДПІ) за податковою адресою: 79000 Львiвська обл. Франківський р-н. вул.Банківська буд.5 кв.3 не подавав фінансову звітність до контролюючого органу стосовно балансової вартості основних засобів, та про придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, що є свідченням фактичної відсутності витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності. За вказаних обставин, а також з огляду на анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» 03.03.2021 по причині ненадання декларацій протягом року та того, що остання податкова звітність податкова декларація з податку на додану вартість подавалася вказаним контрагентом подавалася за звітний (податковий) період березень 2020 року, та не подавалася до контролюючого органу за звітні податкові періоди 2019 та 2020 роки, і рішенням Комісії регіонального рівня від 05.02.2020 №11565 цього контрагента було внесено до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування), відповідач наголосив, що інформація про здійснення операцій ТОВ «СІТІБУД ТОРГ» із постачання товару з номенклатурою Масло солодковершкове селянське 72,6% та кодом УКТЗЕД 405101900, відповідно до зареєстрованих податкових накладних, відсутня.

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» згідно договору поставки від 05.09.2019 року №05/09-19/1 та складених видаткових накладних від 12.09.2019 № 3460 та від 15.09.2019 року № 3469 по постачанню продукту молоковмісного сирного ТМ «Баженсир» (код УКТЗЕД ) в кількості 33 333,33 кг на загальну суму 2999999,70 грн, в т.ч. ПДВ 499999,99 грн., по якому ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» з використанням електронних кваліфікованих підписів було зареєстровано податкові накладні з постачання товарів продукт молоковмісний сирний твердий «руський класичний» 50% ТМ «Баженсир» на користь покупця ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» на загальну суму 2999999,70 грн, у тому числі ПДВ 499 999,99 грн., відповідач підкреслює, що ці операції з постачання були включені ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» до обсягів податкових зобов`язань за звітний період вересень 2019 року, а в бухгалтерському обліку взаємовідносини з ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» відображено бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00грн, в дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 2 999 999,70 гривень. Передано право вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 2999999,70 грн., і станом на 31.12.2023 року дебіторська заборгованість ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» становила 0 грн. Проте, як вважає відповідач, у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних від 12.09.2019 № 3460 та 15.09.2019 № 3469, згідно яких вантаж продукт молоковмісний сирний твердий руський класичний 50% ТМ «Баженсир» було переміщено з пункту навантаження: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Макаренка, 2 до пункту розвантаження: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Карпинського, 2 автомобільним перевізником ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» існують недоліки в оформленні, а саме, в товарно-транспортних накладних відсутні прізвище, ініціали, посада відповідальної особи вантажоодержувача, та відомості про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару, при тому, що інформація про здійснення операцій ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» із постачання товар з номенклатурою продукт молоковмісний сирний твердий та кодом УКТЗЕД відповідно до зареєстрованих податкових накладних відсутня, а аналізом зареєстрованих податкових накладних ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» встановлено, що останнім здійснювалися операції з постачання сільськогосподарської продукції пшениці, ячменю пшениці, обладнання та устаткування. За наведених обставин, а також того, що ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» з основним видом діяльності 46.90 неспеціалізована оптова торгiвля будучи зареєстрованим юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 25.05.2019 №0017133 та перебуваючи на обліку в ГУ ДПС у Київській області (Фастівська ДПІ) (1035) за податковою адресою: 8153 Київська область, Києво-Святошинський район м.Боярка вул.Білогородська, буд.43- не подавав до контролюючого органу фінансову звітність стосовно балансової вартості основних засобів, не встановлено було контролюючим органом за результатом аналізу даних ЄРПН та декларації з ПДВ факту декларування ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» з придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, що на переконання є свідченням фактичної відсутності витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, рішенням Комісії регіонального рівня від 05.02.2020 № 16182 вказане товариство внесено до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування).

З приводу взаємовідносин позивача з ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» по постачанню масла солодковершкового селянського 72,6% згідно договору поставки від 27.08.2019 року № 27/08-19 та складених видаткових накладних від 27.08.2018 №2680, 2685 та від 28.08.2019 № 2702, від 29.08.2019 № 2711 у кількості 67100 кг на загальну суму 9400710 грн, у тому числі ПДВ 1556785 грн., відповідач зазначив, що податкові накладні з постачання товарів масло солодковершкове селянське 72,6% на користь покупця ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» на загальну суму 9400710,00 грн, в т.ч. ПДВ 1566785,00 грн. були зареєстровані з використанням електронних кваліфікованих підписів ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» з включенням цих операцій з постачання до обсягів податкових зобов`язань за звітний період серпень 2019 року і відображенням взаємовідносин з ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» в бухгалтерському обліку бухгалтерськими проведеннями: Сальдо на 01.04.2019 року 0,00грн, в дохід від реалізації (Дт.701 Кт.361) віднесено 9 400 710,00грн, отримано оплату за товари 491174,27 грн (Дт.361 Кт.311), з передачею право вимоги до боржника (Дт.361 Кт.361) на суму 8871279,00 грн., та наявністю дебіторської заборгованості ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» перед ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» станом на 31.12.2023 року у розмірі 38256,73 грн. Окремо відповідач звертає увагу апеляційної інстанції також на виявлені під час перевірки товарно-транспортних накладних від 27.08.2019 № 3303/1, № 3304/1, від 28.08.2019 № 3318/1 та від 29.08.2019 № 3337/1, за змістом яких автомобільним перевізником ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» вантажу з пункту навантаження: м.Світловодськ, вул.Макаренко, 2 до пункту розвантаження: м.Маріуполь, вул.Зелинського, 89 було виявлено недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних, а саме: в товарно-транспортних накладних відсутні відомості про вантажно-розвантажувальні операції: час прибуття та вибуття товару, також як і відсутні прізвище відповідальної особи вантажоодержувача та печатка при прийнятті товарної продукції.

За наведених у попередньому абзаці обставин та того, що ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» з основним видом діяльності _46.90 неспеціалізована оптова торгiвля, будучи зареєстрованим Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 03.07.2019 № 0017329, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області (Бучанська ДПІ) за податковою адресою: 8134 Київська обл. Києво-Святошинський район м.Вишневе вул.Святошинська буд.27Д не подавалася до контролюючого органу фінансова звітність щодо балансової вартості основних засобів, а згідно аналізу даних ЄРПН та декларації з ПДВ не було встановлено декларування ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» придбання послуг оренди/суборенди складських приміщень, транспортних засобів, техніки, послуг зберігання товарів, водо-, теплопостачання, зв`язку, інтернету, тощо, відповідач наголошує на відсутності у вказаного товариства витрат, супутньо пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, що з урахуванням анулювання його свідоцтво платника ПДВ 23.09.2021 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року і прийнятого Комісією регіонального рівня Рішенням від 05.02.2020 № 15868, яким цього суб`єкта господарювання було внесено до переліку ризикових відповідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування), відповідач визнав вважливим у спірних правовідносинах звернути увагу на те, що відповідно до зареєстрованих податкових накладних ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» відображав операції з постачання товару з номенклатурою «Масло солодковершкове селянське 72,6%» (код УКТЗЕД 405101900) на користь суб`єктів господарювання покупців ТОВ «ДЖЕТВОРКІН» (), ТОВ «БІЛДІНГАП» () та ТОВ «ЛІДЕРБІЛД» (), за результатом аналізу яких встановлено, що вказана продукція (за номенклатурою та/або кодом УКТЗЕД) такими суб`єктами господарювання, в подальшому, не реалізовувалась (не постачалась). Окремо, відповідач наголошує на зміст ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.11.2019 року (Справа № 757/61633/19-к), з якої встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління поліції в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002376, внесеному 30 травня 2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.5 ст.191 КК України, а під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було отримано відомості про те, невстановленими слідством особами у 2019 році розроблено та втілено у життя злочинний механізм, діяльність якого направлена на створення (придбання) ряду суб`єкті підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, пособництву ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами реального сектору економіки, шляхом документального оформлення безтоварних операцій, внесення завідомо неправдивих відомостей до фінансово-господарських документів підприємств, щодо псевдо-операцій з реалізації ТМЦ (робіт, послуг) використовуючи підприємства, які мають ознаки «фіктивності» і створені з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема, ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК» (), ТОВ «КУПРАЛАЙФ ОСНОВА» (), ТОВ «ДЖЕТВОРКІН» (), ТОВ «БІЛДІНГАП» (), ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД» (), ТОВ «ЛІДЕРБІЛД» (), ТОВ «ФОРМ ГАРАНТ» (), ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ФРІЗ-ХАУС» (), ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» (), ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙД ОПТ» (), ТОВ «ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД» (), ТОВ «ГРЕНДА ГРУП» (), ТОВ «РОНВІЛ» (), ТОВ «ТЕХНОВУДСЕРВІС» (), ТОВ «СЕТМІСТ» (), ТОВ «САТНАЙС» (), ТОВ «ТЕХ ПРОМ АЛЬЯНС» (), ТОВ «ЕКЛАЙТ» (), ТОВ «ЛАРКЕН» (), ТОВ «ЛАНКУС» (), а використовуючи реквізити вищевказаних підприємств невстановлені особи здійснили підробку документів для підприємств реального сектору економіки, а саме: податкових декларацій з ПДВ, податкових накладних, видаткових накладних, податкової звітності документів фінансово-господарської діяльності підприємства тощо. Операції, які відображені у документах бухгалтерського та податкового обліку, не підтверджуються по ланцюгу постачання у зв`язку з відображенням у податкових накладних постачальниками реалізації (продажу) товарно-матеріальних цінностей, відмінних від придбаних (куплених), відсутністю працівників, виробничих потужностей, складських приміщень для зберігання ТМЦ.

Крім того, відповідач звертає увагу апеляційної інстанції на тому, що в ході документальної перевірки встановлено відображення згідно даних обліку ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» за період липень вересень 2019 року операцій із постачання продуктів переробки молока (масла вершкового, молока сухого, продукту молоковмісного) на користь низки суб`єктів господарювання з переміщенням таких продуктів, згідно із товарно-транспортними накладними на територію Донецької та Запорізької областей, а суб`єктами господарювання-покупцями: ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ», ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК», ТОВ «СІТІБУД ТОРГ», ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ», ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД», ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ» була придбана товарна (молочна продукція) продукція, в подальшому, за даними зареєстрованих податкових накладних, не реалізовувалась. При цьому, в ході документальної перевірки встановлено укладання ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» низки договорів факторингу з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР» (), ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН» () та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РОЯЛ ФІНАНС 1» () фактично на умовах відступлення права вимоги до боржників (зазначених вище суб`єктів господарювання-покупців), а під час проведення перевірки платником було надано договори факторингу між ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» та фінансовими компаніями: від 29.12.2020 року № Р-Ф з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РОЯЛ ФІНАНС 1», від 24.11.2020 року № -ДФ з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР», від 22.01.2021 року №-ДФ з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР», від 22.04.2021 року № Ф-01-2204221 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН», від 29.12.2020 року № Р-Ф з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН», від 11.02.2021 року № -ДФ з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР», від 16.02.2021 року № Ф-01-16022021 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН», від 05.03.2021 року № Ф-01-05032021 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН», від 29.03.2021 року № Ф-02-29032021 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН», а за аналізом надходжень грошових коштів від покупців» свідчить, що вони повинні враховуватися як актив у складі інших доходів відповідного звітного періоду, перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів та при відсутності даних, щодо їх повернення, що на переконання відповідача свідчить про порушення позивачем вимог п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» і п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за № 860/4153 (П(С)БО 15), за яким дохід визначається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена, а з огляду на положення ст.1 та ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і змісту розділу «Загальні вимоги до фінансової звітності» та п.3 розділу III Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.20l3 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/2І868, і п.5 і п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за № 860/4153 (далі - П(С)БО 15), ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV, а також пп.134.1.1 п.134.1. ст.134, п.135.1. ст135 Податкового кодексу України відповідач наголошує, що задекларовані господарські операції ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» щодо реалізації товарів ТОВ «БЕСТІОН ІНВЕСТ», ТОВ «АГРОБІЗНЕССОЯ», ТОВ «ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК», ТОВ «СІТІБУД ТОРГ», ТОВ «МЕРЛІОНС ТРЕЙД», ТОВ «ФОРТЕКС СТАНДАРТ» не відбулися в дійсності і рух активу не відбувся, а надані платником податків первинні документи, не опосередковувалися реальним рухом активів між вищенаведеними контрагентами-покупцями та ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД», внаслідок чого позивачем також занижено інші доходи на загальну суму 85218843 грн.

Щодо питання не підтвердження первинними бухгалтерськими документами позивачем, як платником витрат на збут за 2019 рік в сумі 2 954 711 грн., відповідач звертає увагу апеляційної інстанції на тому, що проведеною перевіркою показника у рядку 2150 Звіту про фінансові результати «Витрати на збут» встановлено завищення платником на суму 2954711 грн за 2019 рік, а саме бухгалтерський запис Дт 93 Кт 39 згідно зведених облікових даних регістрів бухгалтерського обліку не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними бухгалтерськими документами, а перевіркою повноти декларування ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 року встановлено заниження фінансового результату до оподаткування (прибутку) всього 88173554 грн, у тому числі: за 2019 рік в сумі 3983458 грн (3 квартали 2 983 458грн, рік 3983458 грн) за 2020 рік в сумі 6555000 грн; за 2021 рік в сумі 77635096 грн (1 квартал 37484070 грн, півріччя 52425353 грн, 3 квартали 66188436 грн, рік 77635096 грн);

Відповідно, на переконання відповідача за результатами перевірки було підтверджено порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 пп.134.1.1 п.134 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 № 860/4153, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 № 85/4306, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 (зі змінами та доповненнями) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/248, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 15871240 грн. Одночасно відповідач наголошує, що зміст порушення, яке вплинуло на заниження задекларованих показників з податку на додану вартість відображено у частині висновку «заниження інших доходів на суму 37589959 грн. як нереальність господарських операцій з суб`єктами господарювання: ТОВ «МАКАЛЛАН», ПП «ДОБРИЙ ДАХ», ТОВ «ІНСАЙДЕР 2020», ТОВ «ЮК ЮКРЕЙН ІНВЕСТМЕНТ».

За наведених обставин та додаткової інформації по ТОВ «САНТОРС» () про те, що загальна сума постачання згідно отриманих податкових накладних становить 2639410 грн, в т.ч. ПДВ 439901,66 грн. (взуття робоче та полірувальні засоби), того, що розрахунки з підприємством ТОВ «САНТОРС» не проводилися і станом на 31.12.2023 року кредиторська заборгованість становить 1700150,59 грн. і згідно поданого уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 19.07.2022 підприємством відкориговано суму податкового кредиту (-) 283358,43 грн., а також того, що під час проведення перевірки підприємством не надано підтверджуючих документів щодо отримання полірувальних засобів згідно податкової накладної № 59 від 09.02.2022 року, в бухгалтерському обліку відсутнє відображення господарської операції щодо придбання полірувальних засобів та проведених розрахунків по даній податковій накладній, відповідач вважає, що підприємством безпідставно було завищено суму податкового кредиту в лютому 2022 року в сумі 156543,23 грн. тим більш, що Свідоцтво платника ПДВ 22.10.2024 року ТОВ «САНТОРС» з основним видом діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення було скасовано за рішенням контролюючого органу по причині неподання декларацій протягом року, а знаходячись на обліку в ГУ ДПС у м.Київ за податковою адресою: Україна, м. Київ, Маккейна Джона, 16, кімната 4, це підприємство згідно поданої фінансової звітності за 2022 рік не має основних засобів і рішенням № 40802 від 11.02.2022 року про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «САНТОРС» було включено до переліку платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, і є фігурантом кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000131 від 27.10.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України (справа 760/17502/21), відповідач враховуючи вищевикладене та викладені в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СВІТЛОВОДСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» від 28.01.2025 року № 737/11-28-07-07/40236151 висновки вважає винесені стосовно позивача податкові повідомлення-рішення від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7, від 21.03.2025 року № 7 правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного податкового законодавства, а рішення суду у цій справі вважає таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі просить залишити його без змін, а вимоги апеляційної скарги відповідача залишити без задоволення. На спростування доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, позивач зазначає про безпідставність визначених відповідачем підстав для прийняття оскаржуваних у цій справі ППР, а саме, зазначених відповідачем порушень позивачем вимог податкового законодавства, внаслідок чого позивачем було: 1. занижено податок на прибуток на загальну суму 15 871 240,00 грн. за рахунок: - не включення до складу доходу вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження у сумі 37589 959,00 грн. по взаємовідносинах із контрагентами-постачальниками ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн-Інвестмент»; - заниження інших доходів на суму 47628884,00 грн. отриманих позивачем коштів від ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт» та завищення витрат на збут в сумі 2954711,00 грн. (ППР № 7 від 21.03.2025); 2. Завищення суми податкового кредиту на загальну суму 5928701,00 грн., за рахунок: - включення податкових накладних від ризикових контрагентів за нереальними (безтоварними) операціями з придбання неідентифікованого товару (обрив ланцюга у попередніх ланках продажу) з постачальниками ПП «Добрий дах», ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ТОВ «Юк Юкрейн Інвестмент», ТОВ «Санторс»; - безпідставного зменшення суми ПДВ до спати на суму 176922,00 грн шляхом подання уточнюючого розрахунку до податкових зобов`язань (ППР № 7 від 21.03.2025); 3. Не надання первинних документів на запит контролюючого органу під час перевірки щодо підтвердження витрат на збуту розмірі 2954711,00 грн. (ППР №7 від 21.03.2025).

Отже, як вважає позивач, фактичною підставою для прийняття вищезазначених ППР стали висновки відповідача про фактичне нездійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк ЮкрейнІнвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», що обґрунтовувалось з боку позивача зауваженнями щодо оформлення ТТН в частині відсутності зазначення часу початку та закінчення вантажно-розвантажувальних робіт; обриву в ланцюгу постачання в попередніх ланках продажу постачальників; відсутністю інформації щодо наявності складських приміщень, місць зберігання, транспорту, земельних ділянок у контрагентів; не подання контрагентами звітності або її подання з відсутністю відомостей про наявні основні засоби; відсутністю у контрагентів необхідних умов та/або матеріальних ресурсів, відсутністю достатньої чисельності трудових ресурсів; відсутністю контрагентів за місцем реєстрації, наявністю відкритих кримінальних проваджень; внесенням контрагентів до

ризикових суб`єктів господарювання або позбавлення статусу платника ПДВ таких контрагентів та їх низьке податкове навантаження, що, в свою, чергу, на думку апелянта, свідчить про неможливість самостійного виготовлення (придбання) товару такими контрагентами та недоведеність фактичного здійснення їх діяльності.

При цьому, позивач акцентує увагу на тому, що зі свого боку він як під час податкової перевірки, так і до суду першої інстанції було надано всю первинну документацію, яка стосувалась взаємовідносин з контрагентами, господарські операції з якими не визнаються відповідачем, в тому числі договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі сировини, товарно-транспортні накладні, приймальні квитанції, акти наданих послуг, інформацію щодо транспортних засобів, якими здійснювалося таке перевезення (як власних, так і залучених) з підтвердженням факту надання, отримання та сплати таких послуг, наведено технологічний процес Позивача, що розкриває всі етапи виробництва готової продукції, для виготовлення якої використовувалася придбана сировина або інші компоненти від виготовлення до її реалізації та надано відповідні документи, що оформлені на кожному з етапів переробки сировини та виготовлення готової продукції, але ж вказані аргументи позивача було цілком проігноровано відповідачем та прийнято оскаржувані ППР, а під час судового вирішення спору у цій справі відповідач наполягає на «нереальності господарських операцій», які на думку апелянта, вплинули на завищення суми податкового кредиту та заниження суми податку на прибуток.

Позивач звертає увагу апеляційної інстанції у відзиві на тому, що судом першої інстанції встановлено і відповідачем не заперечується, що станом на дату здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами: ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн- Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», вказані юридичні особи були реально існуючими суб`єктами господарювання, не ліквідовані та не перебували у стані припинення. Позивачем в свою чергу здійснювалася попередня перевірка потенційних контрагентів з отриманням від останніх копій засвідчених реєстраційних документів, документів на підтвердження повноваження підписантів на реалізацію принципу «належної обачності», на дотримання якого неодноразово наголошував Верховний суд.

Зокрема, позивач звертає увагу на те, що до матеріалів справи ним долучалися копії-фінансово господарських документів щодо господарських взаємовідносин з контрагентами -ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн- Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», а саме надавалися: щодо ТОВ «Макаллан» - договір поставки молока коров`ячого незбираного від 11.02.2021 №11/02/2021, договір надання послуг з перевезення наливних вантажів автотранспортом та транспортного експедирування №07/02 від 07.02.2019, акт виконаних робіт, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальна квитанція на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, акти прийому-передачі векселів, платіжні доручення, виписка з Журналу контролю якості молока, Звіти з приймання, Акт сепарування, Акти виробництва у розрізі кожного цеху; щодо ТОВ «Інсайдер-2020» - договір постачання молока коров`ячого незбираного №16/03- 2021 від 16.03.2021р, договір надання послуг з перевезення наливних вантажів автотранспортом та транспортного експедирування №07/02 від 07.02.2019р. та акт виконаних робіт, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р. та заявка про надання персоналу, відповідь про надання персоналу, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р. та акти прийому-передачі майна, акти списання палива, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, акти прийому-передачі векселів, платіжні доручення, виписки з Журналу контролю якості молока, Звіти з приймання, Акти сепарування, Акти виробництва у розрізі кожного цеху; щодо ПП «Добрий дах» - договір поставки №ЦУ1801 від 18.01.2021р. та заявка на придбання, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, сертифікат відповідності, акти списання матеріалів; щодо ТОВ «ЮК Юкрейн-Інвестмент» - договір постачання молока коров`ячого незбираного №01/08/2021 від 01.08.2021р. з додатками, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, технічні паспорти на транспортні засоби та акти списання палива, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, платіжні доручення, виписка з журналу контролю якості молока, звіти з приймання, акти сепарування, акти виробництва у розрізі кожного цеху; щодо ТОВ «Санторс» - договір поставки №80 від 10.01.2022р., договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН; щодо ТОВ «Бестіон інвест» - договір поставки №23/08-19 від 23.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні; щодо ТОВ «Агробізнессоя» - договір поставки №29/07-19 від 29.07.2019р. з специфікаціями, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні; щодо ТОВ «Лоер компані ворк» - договір поставки №06/09-19/1 від 06.09.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунки та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні; щодо ТОВ «Сітібуд торг» - договір поставки №01/08/19 від 01.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні; щодо ТОВ «Мерліонс трейд» - договір поставки №27/08-19 від 27.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні; щодо ТОВ «Фортекс стандарт» - договір поставки №05/09-19/1 від 05.09.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

Як зазначає позивач, судом першої інстанції надану правильну оцінку фактам здійснення розрахунків за поставлену у власність ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт» продукцію, що підтверджено укладеними позивачем з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РОЯЛ ФІНАНС 1» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН» договорами факторингу (№-ДФ від 11.02.2021р., №-ДФ від 22.01.2021р., №-ДФ від 24.11.2020р., №Р--Ф від 29.12.2020р., №Ф-01-05032021 від 05.03.2021р., №Ф-01-16022021 від 16.02.2021р., №Ф-01-22042021 від 22.04.2021р., №Ф-02-29032021 від 29.03.2021р.) з відповідними додатковими угодами, актами прийму-передачі документації та актами прийму-передачі прав вимоги, банківськими виписками. При цьому, позивач наголошує, ним було надано документи, які підтверджують наявність трудового, матеріального ресурсу для здійснення вищенаведених операцій з закупівлі сировини та відчуження товару на користь покупців. Звертає увагу також позивач на те, що матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що усі перевезення як сировини, що закуповувалася (за виключенням перевезення сировини, що постачалася ТОВ «Макаллан», та сировини що постачалася ТОВ «Інсайдер-2020» у 1 кварталі 2021р.), так і готової продукції, що поставлялась - здійснювалися власними силами позивача, а також на те, що у власності позивача знаходиться цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м.Світловодськ, вул.Героїв Чорнобиля, 33, на території якого облаштовано автотранспортне господарство підприємства з необхідним обладнанням для ремонту та обслуговуванням транспортних засобів.

Окрім того, позивач наголошує на беззаперечно документальному підтвердженні факту знаходження у власності позивача спеціалізованого вантажного транспорту цистерн харчових, і наявності у позивача в ЄДРПОУ КВЕДУ 49.41 вантажний автомобільний транспорт, який надається право на провадження діяльності по перевезенню вантажів, а також факту додаткового залучення позивачем у тимчасове користування 29 одиниць вантажного транспорту на підставі договору суборенди транспортних засобів № 030518 СТС від « 03» травня 2018 року укладеного з ТОВ «Світ-Транс-Ресурс», передача якого підтверджується відповідними актами прийому-передачі майна та здійсненими розрахунками, і залучення водіїв для роботи на автотранспорті, що підтверджується повідомленнями про прийняття працівників та копією договору на надання послуг по наданню персоналу на обумовлений строк (аутстаффінгу) № 03/04 від 03 квітня 2018р. При цьому, використання транспортних засобів для перевезень додатково підтверджується ТТН та актами списання палива, які наявні в матеріалах справи, що правильно було враховано судом першої інстанції.

Отже, позивач наголошує, оскільки ним було документально підтверджено наявність трудового, матеріального ресурсу, складських приміщень для здійснення вищенаведених операцій з закупівлі сировини та відчуження готової продукції на користь покупців, та дотримання під час оформлення документів вимог ст.1 і ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, з урахуванням викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року по справа № 160/3364/19 правової позиції, а також того, що відповідач по суті не спростовує первинні документи, на підставі яких здійснювалося оформлення господарських операцій позивача, а лише посилається на деякі недоліки в первинних документах, які, на його думку, можуть свідчити про недійсність господарських операцій позивач безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача, оскільки всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла, що повністю узгоджується з положеннями ст.109 ПК України, відповідно до якої податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, а діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Посилаючись на викладену у постанові Верховного суду від 14.08.2024 року по справі №560/12984/23 позицію стосовно того, що платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету, оскільки зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті, а платник податків самостійно несе відповідальність саме за достовірність і своєчасність обчислення та сплату, лише ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України, та не може нести відповідальності за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.03.2018 року по справі №803/1198/16 та від 14.12.2022 року по справі №640/18058/19, а також з положеннями ч.6 ст.78 КАСУ, якими чітко визначено, що обов`язковими для адміністративного суду є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, і лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За наведених вище обставин, позивач вважає неприйнятними посилання відповідача на наявність зареєстрованих кримінальних проваджень у відношенні контрагентів позивача (реєстрація яких відбулась значно пізніше, ніж відбулись всі господарські операції між позивачем та згаданими в Акті перевірки його контрагентами), оскільки сама по собі наведена інформація щодо існуючих кримінальних проваджень, учасниками в яких є контрагенти платника податку, не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій за їх участі, що повністю узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 19 червня 2023 року по справі № 810/1577/17 за якою наявність вироку щодо контрагента платника податків так само як і сам факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій, а самі по собі протоколи допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 06.08.2019 року по справі №520/8681/18 та від 03.10.2023 року по справі №280/3836/22.

На думку позивача, відповідачем не доведено недобросовісності Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський маслосирзавод», як платника податків, чи його обізнаність щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними також не встановлено, аналогічно також відсутні докази про те, що позивач самостійно вніс до первинних документів недостовірну інформацію щодо постачання товару а також про наявність у позивача обґрунтованих підстав сумніватись у достовірності відомостей про постачальника на час здійснення господарських операцій, що відповідно не може мати наслідків не визнання господарських операцій позивача.

Спираючись на положення пп.14.1.36. п.14.1. ст.14, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, пп.«а» п.198.1 і абз.1-2 п.198.3 абз.3 п.198.6. ст.198, абз. 2 п. 201.10. і п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України, та на пункти 5, 6, 12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999р. № 318, а також на викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справа № 160/3364/19) загальні підходи застосування судами при вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав у платника податку для отримання певної податкової вигоди (формування витрат, що визначаються при визначенні об`єкта оподаткування, податкового кредиту тощо) за результатами здійснення певних господарських операцій позивач наголошуючи на тому, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту, а норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, і порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому позивач, як платник податків не повинен у спірних правовідносинах зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента, при тому, що судом у дані справі не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність позивача щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій з цими контрагентами.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, та оскільки відповідач стверджуючи про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, спирається лише на податкову інформацію, що не може слугувати достатньою підставою для оцінки відповідачем правомірності формування позивачем податкового кредиту та віднесення до витрат вартості придбаного товару, позивач наголосив на тому, що відповідач у спірному випадку не виконав своїх обов`язків по оцінці отриманої податкової інформації у співвідношенні з первинною документацією внаслідок чого у відповідача не було підстав для висновку про нереальність господарських операцій позивача, чи вчинення контрагентами позивача нікчемного правочину, або про відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, оскільки сама по собі зібрана податкова інформація щодо контрагентів позивача не має преюдиціального значення та не звільняла відповідача від виконання покладених на нього обов`язків.

Щодо тверджень відповідача про безпідставне завищення позивачем суми податкового кредиту у взаємовідносинах з ТОВ «Санторс» та про не підтвердження первинними бухгалтерськими документами витрат на збут за 2019 рік в сумі 2954711 грн., позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідачем не доведено порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України та про необґрунтоване віднесення до податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною № 59 від 09.02.2022 року у розмірі 156543,23 грн. за період, що перевірявся, а апеляційна скарга містить виключно посилання на наведене порушення, не розкриваючи його суті, а також не надаючи посилання на підстави для свої висновків з цього питання. Так, позивач вказує на те, що згідно ППР №7 від 21.03.2025, проведеною перевіркою показника у рядку 2150 Звіту про фінансові результати «Витрати на збут» встановлено завищення витрат на збут за 3 та 4 квартал 2019 року, а саме: бухгалтерський запис Дт 93 Кт 39 не підтверджено первинними бухгалтерськими документами, проте, як зазначалось при перевірці позивачем та в запереченнях до Акту, згідно даних бухгалтерського обліку в 3 кварталі 2019 року платником податків до витрат на збут було віднесено 1618286,52 грн, в 4 кварталі 2019 року -1306886,00 грн. на підставі бухгалтерських довідок, а матеріалами справи підтверджується наявність первинної документації, яка є підставою для формування витрат. Оскільки відповідачу надавались підтвердження у вигляді актів та бухгалтерських довідок, що є доказом правомірності віднесення визначених витрат до витрат на збут, а матеріали справи містять докази надання наведених документів під час перевірки, а також їх дублювання разом з наданням письмових заперечень до Акту перевірки, які відповідно до положень п. 86.7 Податкового кодексу України, є невід`ємною частиною матеріалів такої перевірки, позивач вважає, що відповідач у даному спірному випадку свідомо ігнорує надання наведених документів позивачем, оскільки віднесення витрат на збут у розмірі 2 954 711 грн, поступова розбивка яких здійснювалася в оскаржуваних періодах, з частковим віднесенням таких витрат у 3 та 4 кварталі 2019 року, підтверджувалася з боку позивача актами наданих послуг і бухгалтерськими довідками у відповідних періодах, що саме і свідчить про помилковість висновку контролюючого органу та відсутність порушення платником податків п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України.

Крім того, на спростування доводів апеляційної скарги позивача в частині, яка стосується накладеного штрафу за ненадання таких документів у розмірі 1020 грн. визначеного в ППР №7 від 21.03.2025, позивач підкреслює, що відповідачем взагалі не доведено в чому саме полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні рішення в цій частині, також як і не наведено доказів правомірності винесення як вказаного оскаржуваного ППР, так і інших ППР, які були визнанні судом першої інстанції протиправними і скасовані у цій справі.

Заслухавши пояснення представників учасників по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у цій справі, правильність їх оцінки та застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувані у цій справі позивачем податкові повідомлення-рішення: форми Р за №7 від 21.03.2025 p., яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем податок на прибуток підприємств (код платежу 11021000) на 19 839 050,00 грн., у т.ч.: 15 871 240,00 грн. сума податкового зобов`язання та штрафні санкції 3 867 910,00 грн; форми Р за №7 від 21.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем податок на додану вартість (код платежу 14010100) на 7 883 611,00 грн., у т.ч.: 6 306 889,00 0,00 грн. податкове зобов`язання та штрафні санкції 1 576 722,00 грн.; форми В4 №7 від 21.03.2025, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 30 172, 00 грн.; та форми ПС №7 від 21.03.2025, яким нараховано адміністративні штрафи та інші штрафні (фінансові) санкції (код платежу 21981103) на суму у розмірі 1020,00 грн були винесені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області на підставі висновків Акту перевірки №737/11-28-07-07/40236151 від 28.01.2025 року, складеного за результатом проведеної посадовими особами відповідача документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2019 року по 31.12.2023 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 року.

Так, саме у зазначеному Акті перевірки №737/11-28-07-07/40236151 від 28.01.2025 року зазначено встановлені під час перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства, що й покладено в основу оскаржуваних у справі податкових повідомлень-рішень, а саме, зазначено про порушення позивачем положень:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 пп.134.1.1 п.134 ст.134, п.135.1 ст135 Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 № 860/4153, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 № 85/4306, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 (зі змінами та доповненнями) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/248, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 15 871 240 грн, у тому числі:

за 2019 рік в сумі 717 022 грн (3 квартали 537 022 грн, рік 717 022 грн);

за 2020 рік в сумі 1 179 900 грн;

за 2021 рік в сумі 13 974 318 грн (1 квартал 6 747 133 грн, півріччя 9 436 563 грн,

3 квартали -11 913 918 грн, рік 13 974 318 грн);

- п.188.1 ст.188, п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.5 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) встановлено заниження суми податку на додану вартість в сумі 6 306 889 грн, у тому числі:

за липень 2020 року на суму ПДВ 23157грн,

за листопад 2020 року на суму ПДВ 12755 грн,

за грудень 2020 року на суму ПДВ 156484 грн,

за січень 2021 року на суму ПДВ 260667грн,

за лютий 2021 року на суму ПДВ 163260грн,

за березень 2021 року на суму 368467грн,

за квітень 2021 року на суму 429825 грн,

за червень 2021 року на суму 581648грн,

за серпень 2021 року на суму 1033809грн,

за вересень 2021 року на суму 967371грн,

за жовтень 2021 року на суму 1967111грн,

за лютий 2022 року на суму 52819грн,

за березень 2022 року на суму ПДВ 176922 грн,

за квітень 2022 року на суму ПДВ 108159 грн,

за червень 2022 року на суму ПДВ 4435 грн,

та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2023 року на суму податку на додану вартість 30172 гривні;

- п.44.6 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), на запит від 14.01.2025 щодо надання первинних бухгалтерських та інших документів щодо підтвердження витрат на збут у сумі 2 954 711 грн за 2019 рік (обліковий бухгалтерський запис Дт 93 Кт 39 за 2019 рік), до перевірки не надано.

Як з`ясовано судом, позивачем подавалися 28.02.2025р. заперечення на Акт перевірки, які за результатом їх розгляду залишені відповідачем без задоволення, але в адміністративному порядку зазначені податкові повідомлення-рішення позивачем не оскаржувалися, тому суд першої інстанції спираючись на положення п.56.1. п.56.18. ст.56, ст.102 Податкового кодексу України та на приписи ст.122 КАС України правильно перш все звернув увагу на те, що позивач звернувся до адміністративного суду в межах встановленого законодавством строку.

А вирішуючи спір у цій справі по суті, обґрунтовано посилаючись на положення: пп.134.1.1. п.134.1. ст.134, пп.«а» п.198.1 п. 198.2. абз.першого-другого п.198.3. абз. 3 п.198.6. ст.198, абз.2 п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України та пунктів 5, 6 і п.12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999р. №318 (далі - П(с)БО 16 «Витрати») і ст.1 та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 - судом першої інстанції правильно підкреслено, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України, при тому, що сама собою відсутність окремих документів (сертифікатів, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 липня 2022 року по справі № 160/3364/19, в якій саме і сформовані загальні підходи, які повинні застосовуватися судами при вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав у платника податку для отримання певної податкової вигоди (формування витрат, що визначаються при визначенні об`єкта оподаткування, податкового кредиту тощо) за результатами здійснення певних господарських операцій.

Судом першої інстанції у цій справі правильно наголошено на тому, що саме Велика Палата Верховного Суду у п.63 і п.64 по вказаній справі № 160/3364/19 виснувала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, і наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, а аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції правильно вдався до обговорення та оцінки взаємовідносин позивача з його контрагентами ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн- Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», станом на дату здійснення спірних у цій справі господарських операцій, та обгрунтовано наголосив на тому, що перелічені контрагенти позивача були реально існуючими суб`єктами господарювання, не ліквідовані та не перебували у стані припинення, а позивачем в свою чергу здійснювалася попередня перевірка потенційних контрагентів з отриманням від останніх копій засвідчених реєстраційних документів, документів на підтвердження повноваження підписантів на реалізацію принципу «належної обачності», на дотримання якого неодноразово наголошував Верховний Суд.

Так, до матеріалів справи позивачем долучено копії-фінансово господарських документів щодо господарських взаємовідносин з контрагентами: ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн- Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», а саме:

-по відносинам з ТОВ Макаллан надано: договір поставки молока коров`ячого незбираного від 11.02.2021 №11/02/2021, договір надання послуг з перевезення наливних вантажів автотранспортом та транспортного експедирування №07/02 від 07.02.2019, акт виконаних робіт, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальна квитанція на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, акти прийому-передачі векселів, платіжні доручення, виписка з Журналу контролю якості молока, Звіти з приймання, Акт сепарування, Акти виробництва у розрізі кожного цеху.

-по відносинам з ТОВ «Інсайдер-2020» надано: договір постачання молока коров`ячого незбираного №16/03-2021 від 16.03.2021р, договір надання послуг з перевезення наливних вантажів автотранспортом та транспортного експедирування №07/02 від 07.02.2019р. та акт виконаних робіт, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р. та заявка про надання персоналу, відповідь про надання персоналу, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р. та акти прийому-передачі майна, акти списання палива, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, акти прийому-передачі векселів, платіжні доручення, виписки з Журналу контролю якості молока, Звіти з приймання, Акти сепарування, Акти виробництва у розрізі кожного цеху.

-по відносинам з ПП «Добрий дах» надано: договір поставки №ЦУ1801 від 18.01.2021р. та заявка на придбання, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, сертифікат відповідності, акти списання матеріалів.

-по відносинам з ТОВ «ЮК Юкрейн-Інвестмент» надано: договір постачання молока коров`ячого незбираного №01/08/2021 від 01.08.2021р. з додатками, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, технічні паспорти на транспортні засоби та акти списання палива, ТТН та спеціалізовані товарні накладні форми №1-ТН (МС), приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини (Форма № 3-ПК (МС)), видаткові накладні, платіжні доручення, виписка з журналу контролю якості молока, звіти з приймання, акти сепарування, акти виробництва у розрізі кожного цеху.

-по відносинам з ТОВ «Санторс» надано: договір поставки №80 від 10.01.2022р., договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН.

-по відносинам з ТОВ «Бестіон інвест» надано: договір поставки №23/08-19 від 23.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

-по відносинам з ТОВ «Агробізнессоя» надано: договір поставки №29/07-19 від 29.07.2019р. з специфікаціями, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

-по відносинам з ТОВ «Лоер компані ворк» надано: договір поставки №06/09-19/1 від 06.09.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунки та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

-по відносинам з ТОВ «Сітібуд торг» надано: договір поставки №01/08/19 від 01.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

-по відносинам з ТОВ «Мерліонс трейд» надано: договір поставки №27/08-19 від 27.08.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

-по відносинам з ТОВ «Фортекс стандарт» надано: договір поставки №05/09-19/1 від 05.09.2019р. з специфікацією, договір суборенди транспортних засобів №030518СТС від 03.05.2018р., акти прийому-передачі майна та акти списання палива, договір на надання послуг по наданню персоналу №03/04 від 03.04.2018р., заявка про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, видаткові накладні та ТТН, рахунок та платіжні доручення, декларації про якість виробленої продукції, акти виробництва, податкові накладні.

Судом першої інстанції правильно у даному спірному випадку також узято до уваги, що здійснення розрахунків за поставлену у власність ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт» продукцію підтверджується у тому числі і змістом укладених позивачем з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФРЕЙЗЕР», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РОЯЛ ФІНАНС 1» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАЛЬКОН» договорів факторингу (№ -ДФ від 11.02.2021р., № -ДФ від 22.01.2021р., № -ДФ від 24.11.2020р., № Р--Ф від 29.12.2020р., № Ф-01-05032021 від 05.03.2021р., № Ф-01-16022021 від 16.02.2021р., № Ф-01-22042021 від 22.04.2021р., № Ф-02-29032021 від 29.03.2021р.) з відповідними додатковими угодами, а також актами прийому-передачі документації та актами прийому-передачі прав вимоги, і банківськими виписками, копії яких долучено до матеріалів даної справи та які судом першої інстанції було детально досліджено та перевірено.

Так, перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване у цій справі рішення суду першої інстанції, колегією суддів встановлено, що позивачем як до перевірки контролюючим органом так і до суду було надано документи, якими підтверджується наявність у нього трудового та матеріального ресурсу для здійснення вищезазначених операцій із закупівлі сировини та відчуження товару на користь покупців, і як свідчать наявні в матеріалах письмові докази, усі перевезення як сировини, що закуповувалася (за виключенням перевезення сировини, що постачалася ТОВ «Макаллан» та сировини що постачалася ТОВ «Інсайдер-2020» у 1 кварталі 2021 р.), так і готової продукції, що поставлялась ним на користь контрагентів-покупців - здійснювалися власними силами позивача.

Встановленим у цій справі також є факт знаходження у власності позивача цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 33, на території якого облаштовано автотранспортне господарство підприємства з необхідним обладнанням для ремонту та обслуговуванням транспортних засобів, а для провадження діяльності по перевезенню вантажів позивачем в ЄДРПОУ відкрито КВЕД 49.41 «вантажний автомобільний транспорт». Окрім того, що у власності позивача знаходиться спеціалізований вантажний транспорт цистерни харчові, додатково позивачем залучено у тимчасове користування 29 одиниць вантажного транспорту на підставі укладеного з ТОВ «Світ-Транс-Ресурс» договору суборенди транспортних засобів № 030518 СТС від « 03» травня 2018 року, факт передачі якого підтверджується відповідними актами прийому-передачі майна та здійсненими розрахунками, а також залучено водіїв для роботи на автотранспорті, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями повідомлень про прийняття працівників та договору на надання послуг по наданню персоналу на обумовлений строк (аутстаффінгу) № 03/04 від 03 квітня 2018р., а використання транспортних засобів для перевезень додатково підтверджується також ТТН та актами списання палива, які наявні в матеріалах справи.

Наведені у попередньому абзаці обставини та факти відповідачем не спростовувалися за результатами проведеної перевірки позивача та не спростовуються під час судового розгляду спору у цій справі, проте, як встановлено за змістом акту перевірки, на підставі якого були прийняті оскаржувані у цій справі позивачем податкові повідомлення-рішення, а також за позицією контролюючого органу під час судового розгляду даної справ, відповідач не заперечуючи надходження товарів до позивача вдавався лише до аналізу нереальності господарських взаємовідносин позивача з постачальниками: ТОВ «Макаллан» (), ТОВ «Інсайдер-2020» (), ПП «Добрий дах» (), ТОВ «Юк Юкрейн Інвестмент» (), ТОВ «Санторс» () саме тільки по ланцюгу постачання, вказуючи, що на його думку, товари отримані позивачем не від постачальників, які склали видаткові накладні, а від невідомих осіб, а тому і виснував, що ці товари слід відображати в бухгалтерському та податковому обліку як безоплатно одержані.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, наведені у попередньому абзаці твердження відповідача ґрунтуються тільки на наявній у контролюючого органу податковій інформації щодо контрагентів позивача, на підставі якої відповідач зробив висновки про: відсутність руху активів, зобов`язань та власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутність законного (легального) джерела походження придбаного товару, відображеного як реалізованого позивачу, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців; відсутність власних трудових ресурсів, виробничих потужностей, складських приміщень та інших основних засобів, які є необхідними для здійснення господарської діяльності у контрагентів позивача, і їх відсутність за місцезнаходженням що у сукупності за висновками відповідача, можливість здійснення вище наведеними постачальниками господарських операцій з ідентифікованим товаром фактично не підтверджено у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, що свідчить про відсутність можливості виконання взятих на себе зобов`язань з реалізації товару для позивача.

Отже, саме наведені вище обставини, які на переконання відповідача доводять нереальність господарської операції, (неможливість здійснення господарської операції з ідентифікованим товаром у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг) і призвели відповідача до висновків щодо складених позивачем документів виключно для цілей уникнення оподаткування у встановленому податковим законодавством розмірі. При цьому, відповідач наголошує, що нереальність придбання позивачем товарів від вище наведених постачальників та неправомірність документального оформлення їх взаємовідносин, що фактично не здійснювалися, саме і засвідчує факт безоплатного отримання товару позивачем. Водночас, виходячи із встановленого під час перевірки факту використання позивачем товару, ідентичного задекларованому, відповідач вважає свідченням набуття товару позивачем (платником податків) у власність (безоплатного отримання активу) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, у ході документальної планової виїзної перевірки позивача зустрічні звірки з його контрагентами з питань підтвердження отриманих від позивача відомостей щодо господарських відносин між ними контролюючими органами не проводилися, але натомість відповідач використав податкову інформацію щодо цих контрагентів, наявну в базах даних інформаційних систем ДПС, на підставі якої зробив висновки про відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів у контрагентів, відсутності подальшого руху придбаного товару, що зафіксовано в акті перевірки №737/11-28-07-07/40236151 від 28.01.2025 року.

Виходячи зі сталої правової позицію Верховного Суду стосовно належних доказів у розумінні процесуального закону і представлених контролюючими органами доказів, які не породжують правових наслідків для платника податків, що висловлена у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16, від 24.02.2022 року у справі №420/8924/20, від 11.05.2022 року у справі №826/6126/18, на переконання колегії суддів суд першої інстанції правильно не узяв до уваги у спірному випадку посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Така позиція суду повністю узгоджується з положеннями ст.83 Податкового кодексу України в якій саме і наведено перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок (документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи).

З огляду на положення пп.72.1.1 п.72.1 ст.72, п.73.5. ст.73, п.74.3. ст.74 Податкового кодексу України якими прописано яка саме інформація використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу, та які дії мають вчинятися контролюючими органами з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, і про те, що дані комп`ютерних баз та автоматизованих інформаційних програм не можуть бути достатньою підставою для рішень відносно платника податків суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що контролюючий орган не може обмежуватися лише посиланням на зібрану податкову інформацію, а зобов`язаний довести саме факт податкового порушення та не покладати на платника податків відповідальність лише через те, що є підстави поставити під сумнів факт здійснення господарської операції з боку контрагентів платника.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції і вважає, що у даному спірному випадку суд обґрунтовано керувався правовою позицією Верховного Суду, що викладалася у постановах від 02.02.2020 року по справі № 160/93/19 і від 01.02.2023 року по справі №380/9660/21, які є обов`язковими для врахування як судами першої і апеляційної інстанцій, так і усіма державними органами, та якими касаційною інстанцією чітко роз`яснено, що «…податкова інформація не може бути належним доказом і слугувати підставою для прийняття висновків, оскільки не має статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та не заснована на безпосередньому аналізі первинних документів, а за відсутності доказів, які беззаперечно могли б свідчити про неможливість виконання господарської операції або про її невиконання контрагентами, платник не може бути позбавлений можливості відображення такої операції в податковому обліку. При цьому, податкова інформація в аналітичних базах, на підставі якої встановлено факти, які свідчать про нереальність здійснених господарських операцій, не є належним доказом у справі, оскільки не має статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків».

Правильним є зауваження суду першої інстанції на те, що незначні недоліки первинної документації не можуть впливати на дійсність господарських операцій, оскільки відповідно закріпленого у ст.4 Закону N 996-XIV принципу бухгалтерського обліку, що так само характеризує і податковий облік, сутність облікованої господарської операції має превалювати над юридичною формою.

Як зазначалося Верховним Судом у постанові від 14.08.2024 року по справі №560/12984/23, платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету, бо зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті, а тому само по собі посилання відповідача на наявність зареєстрованих кримінальних проваджень у відношенні контрагентів позивача судом першої інстанції також правильно не прийнято до уваги виходячи з того, що сама по собі наведена інформація щодо існуючих кримінальних проваджень, учасниками в яких є контрагенти платника податку, не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій за їх участі, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2023 року по справі № 810/1577/17, в якій наголошувалося на тому, що наявність вироку щодо контрагента платника податків так само як і лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

Отже, колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин та на підставі аналізу положень ст.203, ст.208, ст.215 Цивільного кодексу України і п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, а також того, що усі суб`єкти господарювання контрагенти позивача обліковуються в органах ДПС (що саме і викладено а Акті перевірки від 28.01.2025) та відсутності в матеріалах справи будь-якої інформації щодо наявності судових рішень про визнання недійсними правочинів з поставки товарів на адресу позивача та правочинів, за якими позивач виступав постачальником, а також договорів факторингу, за якими відбувалась оплата відвантаженого товару, чи судових рішень про припинення реєстрації контрагентів позивача - суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що позивачем належним чином доведено та в повному обсязі підтверджено правомірність віднесення відповідних сум до податкового кредиту та формування показників податку на прибуток по взаємовідносинам з контрагентами - ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн-Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», а відповідачем в свою чергу не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з його контрагентами.

Правильним також є акцентування судом першої інстанції уваги на тому, що відповідачем фактично не спростовується наявність товарно-матеріальних цінностей одержаних позивачем від контрагентів, їх використання у власній господарській діяльності, але при цьому вказується на невідоме джерело їх походження, а тому суд першої інстанції відповідно обґрунтовано наголосив, що у даному випадку позивач не зобов`язаний відстежувати джерело походження товару, який реалізовувався його контрагентами, а в разі встановлення контролюючим органом таких фактів, відповідальність має нести саме та особа, яка вводить товар в обіг, а не добросовісний набувач, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що неодноразово висловлювалася стосовно індивідуального характеру відповідальності і не можливості платника податків нести відповідальність за протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15 тощо).

Судова колегія у повному обсязі погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, оскільки допущені одним платником податків порушення за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків, а чинне законодавство не покладає на суб`єкта господарювання обов`язків збирання інформації про стан господарської діяльності та про можливі порушення підприємств-контрагентів. Відповідно, невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків, і така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а, тощо.

Оскільки норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, а порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, суд першої інстанції цілком обґрунтовано у даному спірному випадку наголосив на тому, що платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Виходячи з того, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, а наслідки для податкового обліку створює саме фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат судом першої інстанції правильно було проаналізовано у даному спірному випадку реальність господарської діяльності позивача у перевіряємий період на підставі даних як податкового так і бухгалтерського обліку саме позивача, зокрема, з урахуванням наданих позивачем первинних документів, які були підставою для бухгалтерського обліку та в яких саме і зафіксовано дані про фактично здійснені господарські операції між позивачем і його контрагентами, внаслідок чого судом не було встановлено фактів, якими б підтверджувалася обізнаність позивача щодо можливої протиправної поведінки його контрагентів, також як і не встановлено злагодженості між позивачем та його контрагентами дій, які б були направлені на порушення податкового законодавства, що в свою чергу свідчить про безпідставність тверджень контролюючого органу про нереальність здійснених позивачем у перевіряємий період господарських операцій.

Колегія суддів повністю погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, що станом на дату здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами: ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн-Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», вказані юридичні особи були реально існуючими суб`єктами господарювання, не були ліквідовані та не перебували у стані припинення, а позивачем в свою чергу здійснювалася попередня перевірка потенційних контрагентів з отриманням від них копій засвідчених реєстраційних документів, документів на підтвердження повноважень підписантів, що по суті не спростовується і відповідачем по цій справі.

Звертає увагу колегія суддів у даному спірному випадку також і на надані позивачем до перевірки суду документи по фінансово господарській діяльності (які також були предметом перевірки контролюючого органу) у взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн-Інвестмент», ТОВ «Санторс», ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд» та ТОВ «Фортекс стандарт» за результатом аналізу яких беззаперечно встановлено, що укладені з вказаними контрагентами відповідні договори поставки, договори надання послуг та з перевезення і договори на надання послуг по наданню персоналу та суборенди транспортних засобів - є повністю виконаним, що є підтвердженим належно оформленими первинними документами, зміст та форма яких не викликає зауважень суду, а саме: актами виконаних робіт, актами прийому-передачі, актами сепарування, актами виробництва у розрізі кожного цеху актами прийому-передачі майна, актами списання палива, актами списання матеріалів, технічними паспортами на транспортні засоби, виписками з Журналу контролю якості молока, деклараціями про якість виробленої продукції, заявками про надання персоналу та відповідь про надання персоналу, звітами з приймання, ТТН, заявками на придбання, товарними накладними, видатковими накладними, приймальними квитанціями на закупівлю молочної сировини, рахунками та платіжними дорученнями, векселями, податковими накладними, тощо, які у сукупності свідчать про безпідставність тверджень відповідача як в частині безоплатного отримання позивачем товару і не підтвердження його походження, так і в частині недоведеності позивачем факту реалізації позивачем придбаної ним від контрагентів-постачальників товарної продукції.

Правильним колегія суддів також визнає здійснений судом першої інстанції правовий аналіз положень п.5 П(П)Б 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та п.14.1.13 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під час обговорення позиції контролюючого органу стосовно нереальності господарських операції позивача з суб`єктами господарювання-покупцями як: ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Фортекс стандарт», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Бестіон інвест». Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що товар поставлявся позивачу та реалізовувався позивачем за договорами поставки, які не передбачають безоплатну передачу товару. За товар протягом спірного періоду позивач сплатив на користь постачальників грошові кошти, що підтверджується матеріалами справи, а також розраховувався шляхом передачі векселів, що не суперечить діючому законодавству та не заперечується самим контролюючим органом. При цьому за поставлений товар з боку покупців позивача оплата надходила як безпосередньо від покупців такого товару, так і за договорами факторингу, право вимоги за якими було відступлено третім особам та не заперечується контролюючим органом.

Так, в судовому рішенні суду першої інстанції наголошено, що згідно умов укладених договорів факторингу, «Фактор передає в розпорядження Клієнта суму фінансування, а Клієнт безповоротно відступає Факторові Право вимоги до Боржника (покупця) за Основним Договором в розмірі, вказаному в Акті прийому-передачі права вимоги. Фактор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Основним Договором в обсязі придбаного права вимоги та одержує право замість Клієнта вимагати від Боржника належного виконання ним зобов`язань за Основним Договором. Фактор має право нараховувати Боржнику проценти за Основним Договором, нараховувати неустойку (штрафні санкції) за прострочення виконання зобов`язань за Основним Договором, вимагати погашення заборгованості за Основним Договором, користуватись іншими правами, які належали Клієнту за Основним Договором». В договорах факторингу, укладених між сторонами, чітко вказано в рахунок якого договору поставки відбувається оплата та передача відповідних прав вимоги.

Виходячи з описаних у попередньому абзаці обставин, на переконання колегії суддів суд першої інстанції цілком обґрунтовано акцентував увагу на тому, що оплата, яка підтверджується банківськими виписками та була здійснена з боку як безпосередніх покупців позивача, так і від факторів за договорами факторингу, була здійснена саме як сплата заборгованості за поставлений товар, а не як стороннє фінансування. А отже, оскільки між контрагентами позивача не відбувалося укладання договорів дарування та відповідального збереження і тощо, а зарахування грошових коштів беззаперечно здійснювалось виключно за поставлений товар, у даному випадку суд правильно виснував, що поставлений позивачу товар не підпадає під поняття «безоплатно наданого товару», а отримані позивачем грошові кошти за договорами поставки від покупців та від юридичних осіб за договорами факторингу не підпадають під поняття «грошових коштів, перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів та при відсутності даних, щодо їх повернення», закріпленого нормами ПКУ.

Не спростовано на переконання колегії суддів доводами відповідача по справі висновки суду першої інстанції в частині, яка стосується фактів дотримання позивачем під час документального оформлення спірних господарських операцій та формування по ним податкового обліку вимог ст.44 Податкового кодексу України і ст.9 Закону №996-XIV, оскільки надані позивачем до перевірки контролюючого органу документ, які під час судового вирішення спору у цій справі детально були досліджені судом першої інстанції та проаналізовані судом апеляційної інстанції, містять в собі достовірні дані про фактично здійснені господарські операції та відображають їх економічну суть, особисті підписи і інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні цих господарських операцій, а сам позивач, як платник податків, під час використання таких документів у своєму податковому обліку діяв розумно, добросовісно та з належною обачністю. У адміністративного суду відсутні підстави для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідних документів контрагентами позивача, у тому числі і стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу цих контрагентів як на час укладення договорів так і на час виконання їх умов при здійсненні спірних у цій справі господарських операцій.

При обговоренні описаного у попередньому абзаці питання, суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що висновки Акту перевірки та податкових повідомлень рішень в оскаржуваних частинах ґрунтуються не на конкретних фактах, а лише на припущеннях не підтверджених належними та допустимими доказами, тому спираючись на положення ст.112 ПК України суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність контролюючим органом того, що позивач у спірних правовідносинах діяв нерозумно, недобросовісно, без належної обачності, або вчиняв певні дії чи допускав бездіяльність, за які передбачена відповідальність і відповідно про відсутність правових підстав вважати позивача винним у вчиненні порушень правил та норм податкового законодавства.

Отже, оскільки контролюючим органом у даній справі недоведено те, що у перевіряємий період позивачем не було вжито достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, колегія суддів цілком погоджується з вищеописаними висновками суду першої інстанції, оскільки за загальноприйнятими правилами усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.07.2022 року у справі №160/3364/19 за змістом якої платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності та виходячи з відсутності аргументованих доводів відповідача, якими б були спростовані цілком законні та обґрунтовані висновків суду першої інстанції по встановленим у цій справі обставинам і їх правової оцінки, а не знаходячи за результатом апеляційного перегляду даної справи підтвердження фактів заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 15 871 240,00 грн. за рахунок не включення до складу доходу вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження у сумі 37589959,00 грн. по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ПП «Добрий дах», ТОВ «Юк Юкрейн- Інвестмент», та про заниження інших доходів на суму 47628884,00 грн. отриманих позивачем коштів від ТОВ «Бестіон інвест», ТОВ «Агробізнессоя», ТОВ «Лоер компані ворк», ТОВ «Сітібуд торг», ТОВ «Мерліонс трейд», ТОВ «Фортекс стандарт», а також про завищення позивачем витрат по збуту товарів на суму у розмірі 2954711,00 грн. і про завищення суми податкового кредиту на загальну суму 5928701,00 грн., за рахунок включення податкових накладних від ризикових контрагентів за нереальними (безтоварними) операціями з придбання неідентифікованого товару (обрив ланцюга у попередніх ланках продажу) з постачальниками ПП «Добрий дах», ТОВ «Макаллан», ТОВ «Інсайдер-2020», ТОВ «Юк Юкрейн Інвестмент», ТОВ «Санторс», та внаслідок безпідставного зменшення позивачем суми ПДВ до спати на суму 176922,00 грн шляхом подання уточнюючого розрахунку до податкових зобов`язань і не надання первинних документів на запит контролюючого органу під час перевірки щодо підтвердження витрат на збуту розмірі 2954711,00 грн. колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування винесених Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкових повідомлень рішень №7 від 21.03.2025 p., №7 від 21.03.2025 р., №7 від 21.03.2025 р.; та №7 від 21.03.2025 р., також як і стягнення на користь ТОВ «Світловодський маслосирзавод» витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов