Справа № 640/13949/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 22.04.2021 №926/967, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Гаражно-будівельниий кооператив «Cтрой-Авто» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради, в якій просить суд:

- скасувати п. 3.10 рішення ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва»;

- зобов`язати Київську міську раду прийняти рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки кадастровий номер :79:142:0083 по вулиці Деміївській 35-37, у Голосіївському районі міста Києва» Гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» для експлуатації та обслуговування гаражів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 квітня 2021 року відповідач прийняв рішення «Про відмову у передачі Гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва» (витяг зі стенограми сесії додається). Оскаржуване рішення КМР не містить посилання на передбачені чинним законодавством підстави для відмови у передачі земельної ділянки в оренду.

Позивач вважає, що у КМР не було жодних правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою та передачі Позивачу у користування земельної ділянки з урахуванням нижчевикладеного.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 позовну заяву Гаражно-будівельного кооперативу «Cтрой-Авто» залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

04.06.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків до якої додано позовну заяву Гаражно-будівельниий кооперативу «Cтрой-Авто» звернувся до Київської міської ради, в якій просить суд:

- скасувати рішення №926/967 від 22.04.2021р. ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва»;

- зобов`язати Київську міську раду прийняти рішення «Про передачу Гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки площею 0,7639 га кадастровий номер :79:142:0083 для експлуатації та обслуговування гаражів по вулиці Деміївській 35-37 у Голосіївському районі міста Києва».

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Іщука І.О. від 29.06.2021 року по справі № 640/13949/21 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/13949/21.

21.07.2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Київська міська рада вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не відповідають обставинам справи, не підтверджені достатніми та допустимими доказами, не підлягають задоволенню.

У відзиві вказано, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради на замовлення Гаражно-будівельного кооперативу «Строй-Авто» було розроблено проект рішення Київської міської ради. Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської було підготовлено проект рішення Київської міської ради «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 y Голосіївському районі м. Києва». На підставі вищевказаного, на пленарному засіданні Київської міської ради 22.04.2021 було прийняте рішення № 926/967 «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва», оскільки гаражно-будівельним кооперативом «Строй-Авто» не надано посвідчених в установленому порядку копій документів щодо правового статусу всіх об`єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто.

16.08.2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 року №2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Згідно із п. 1 «Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва», затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16 вересня 2024 року №399 цей Порядок розроблено на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України.

У відповідності до п. 4 Порядку №399 на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», Порядку №399 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року справу № 640/13949/21 передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу): Вовченко О.А.

Ухвалою судді від 21.04.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/13949/21, розпочато розгляд справи № 640/13949/21 спочатку, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Копію ухвали суду від 21.04.2025 року отримано відповідачем 22.04.2025 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.

Гаражно-будівельний кооператив Cтрой-Авто 14 квітня 2017 року звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (реєстраційний номер клопотання К-29805, а.с.8).

Як зазначено позивачем у червні 2017 року він уклав договір з Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та повідомив Київську міську раду про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу за принципом мовчазної згоди.

08.06.2017 листом №6-17/6-з позивач повідоми відповідача про те, що враховуючи абзац 3 пункт 3 статті 123 Земельного Кодексу України гаражно-будівельним кооперативом Cтрой-Авто укладено з комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» договір від « 07» червня 2017 року № 268 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що повідомляємо Київську міську раду (а.с.10).

13 червня 2017 року Департамент земельних ресурсів надав Позивачу завдання на проектування (а.с.11).

У позові вказано, що у лютому 2019 року позивач отримав проект землеустрою, здійснив реєстрацію земельної ділянки у державному земельному кадастрі (кадастровий номер :79:142:0083) для експлуатації та обслуговування гаражів по вул. Деміївська 35-37, у Голосіївському районі міста Києва (кадастрова справа Д-8782).

15 лютого 2019 року для підготовки проекту рішення щодо виділення земельної ділянки в оренду Позивачем було подано до Департаменту земельних ресурсів (надалі також «ДЗР») через Центр надання адміністративних послуг заяву та проект землеустрою (а.с.12-13).

21 лютого 2019 року Департамент земельних ресурсів повернув документи позивачу супровідним листом № ВСН-1413 (а.с.15) з вимогою надати додаткові обґрунтування та документи, зокрема:

- обґрунтувати визначення меж земельної ділянки, оскільки межі земельної ділянки проходять по існуючим будівлям та спорудам;

- обґрунтувати розміщення на земельній ділянці об`єктів комерційного призначення, а саме: адмінкорпусу, тощо;

- надати інформацію про членів кооперативу;

- додати рішення загальних зборів.

В подальшому, як стверджує позивач, гаражно-будівельний кооператив Cтрой-Авто ще неодноразово подавав у встановленому порядку проект землеустрою та додаткові документи, які вимагав Департамент земельних ресурсів, проте ДЗР продовжував повертати їх, що стало підставою для звернення ГБК «Строй-Авто» з позовом до суду.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 р. у справі №640/16353/19, задоволено адміністративний позов гаражно-будівельного кооперативу «Строй-Авто» () до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати у встановлений Законом строк проект рішення та подати проект на розгляд Київської міської ради, стягнуто на користь гаражно-будівельного кооперативу «Строй-Авто» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2020 року по справі №640/16353/19 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року змінено, викладено третій абзац резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року у наступній редакції: «Стягнути на користь Гаражно-будівельного кооперативу «Строй-Авто» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3463 (три тисячі чотириста шістдесят три) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ()», в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року залишено без змін.

22.04.2021 року Київською міською радою прийнято рішення №926/967 «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «СТРОЙ-АВТО» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва», яким відповідно до статей 9, 123 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розглянувши проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, заяву гаражно-будівельного кооперативу «СТРОЙ-АВТО» від 04 березня 2020 року № 50005-01-03 та у зв`язку з ненаданням гаражно-будівельним кооперативом «СТРОЙ-АВТО» посвідчених в установленому порядку копій документів щодо правового статусу всіх об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, Київська міська рада вирішила відмовити гаражно-будівельному кооперативу «СТРОЙ-АВТО» у передачі в оренду земельної ділянки площею 0,7639 га (кадастровий номер :79:142:0083) для експлуатації та обслуговування гаражів (код КВЦПЗ 02.06 - для колективного гаражного будівництва) на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва (категорія земель землі житлової та громадської забудови, заява ДЦ від 04 березня 2020 року № 50005-01-03, справа 583939005).

Вважаючи рішення від 22.04.2021 №926/967 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

За приписами ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Інвестор із значними інвестиціями, з яким укладено спеціальний інвестиційний договір у порядку, передбаченому Законом України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями", та який заінтересований в одержанні у користування земельної ділянки державної або комунальної власності, визначеної спеціальним інвестиційним договором як необхідна для реалізації інвестиційного проекту із значними інвестиціями, має право замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж такої земельної ділянки в натурі (на місцевості) без надання дозволу органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, що передає земельну ділянку у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, про що він зобов`язаний письмово повідомити відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів. До письмового повідомлення додається копія договору про виконання робіт із землеустрою щодо встановлення меж такої земельної ділянки в натурі (на місцевості) та копія укладеного спеціального інвестиційного договору.

Абзацом 1 частини 2 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або формування земельної ділянки, необхідної для здійснення державно-приватного партнерства (реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії), замовником документації із землеустрою є державний партнер (концесієдавець), а також за його дорученням державне або комунальне підприємство, установа, організація чи господарське товариство, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі, Автономній Республіці Крим, територіальній громаді або іншому господарському товариству, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі.

Відповідно до ч.4 ст.123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ч.12-14 ст.123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

У разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки.

На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна державної власності у комунальну власність приймається рішення про передачу у комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт передачі.

На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна комунальної власності у державну власність, також передається у державну власність земельна ділянка, на якій розміщений об`єкт передачі.

Частиною 15 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Згідно з частиною першою статті 186-1 Земельного кодексу України землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 2-4 ст.124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, законів України "Про Державний земельний кадастр", "Про оренду землі", "Про землеустрій" та інших нормативно-правових актів, що регулюють земельні правовідносини, керуючись статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", з метою визначення особливостей землекористування у місті Києві як столиці України Київська міська рада рішенням від 20.04.2017 року №241/2463 вирішила затвердити Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві (далі - Порядок) згідно з додатком 1 до цього рішення (далі Порядок №241/2463).

Відповідно до п.3.1, п. 3.2 Порядку №241/2463 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення Київської міської ради про надання дозволу на його розроблення або без такого дозволу у разі якщо зацікавленою особою відповідно до законодавства та цього Порядку набуто право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, крім випадку, коли право на земельну ділянку підлягає набуттю на конкурентних засадах (земельних торгах).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється на підставі резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови секретаря Київської міської ради на розроблення такої документації.

Пунктом 3.3 Порядку №241/2463 визначено, що при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без рішення Київської міської ради про надання дозволу на його розроблення, у разі набуття такого права відповідно до вимог чинного законодавства, параметри об`єкта землеустрою визначаються з урахуванням даних, зазначених у клопотанні зацікавленої особи, та завдання на проектування Департаменту земельних ресурсів у разі їх наявності.

Пунктами 3.4-3.6 Порядку №241/2463 визначено, що при розробці документації із землеустрою враховуються дані міського земельного кадастру, містобудівного кадастру та Державного земельного кадастру, програм щодо використання земель та їх правовий режим.

Документація із землеустрою погоджується в порядку та органами, встановленими статтями 186, 186-1 Земельного кодексу України та у випадках, визначених Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації», подається для проведення державної експертизи землевпорядної документації.

При погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій», надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено Земельним кодексом України, та проведення будь-яких обстежень, експертиз і робіт.

Згідно з п.3.9 Порядку №241/2463 після державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру про документацію із землеустрою) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою відповідного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою звертається в установленому порядку до центру надання адміністративних послуг з заявою на отримання адміністративної послуги.

Пунктом 3.10 Порядку №241/2463 визначено, що до заяви на отримання адміністративної послуги додаються:

3.10.1. У разі передачі (надання) земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки:

оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з матеріалами його погодження;

витяг з Державного земельного кадастру (у разі формування земельної ділянки);

- позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законодавством;

довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє її уповноважена особа (у разі якщо заява подається представником).

3.10.2. У разі надання земельної ділянки в користування (у власність) на підставі технічної документації із землеустрою:

оригінал технічної документації із землеустрою;

оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якого здійснювалось формування земельної ділянки;

довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє її уповноважена особа (у разі якщо заява подається представником).

3.10.3. У разі надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право комунальної власності на яку зареєстровано у встановленому порядку, без зміни її меж та цільового призначення:

посвідчені в установленому порядку копії документів щодо правового статусу об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці;

витяг з Державного земельного кадастру;

нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на припинення права користування земельною ділянкою, у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди рішення суду про вирішення цього питання, окрім випадків, передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі», а також згода на розірвання договору оренди земельної ділянки;

засвідчені печаткою (за наявності) та підписом керівника зацікавленої особи копії установчих документів (для юридичних осіб), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (для юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців), копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України) (для фізичних осіб-підприємців), а для громадянина копія документа, що посвідчує особу, та копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного помера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України);

- довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника представляє уповноважена ним особа (у разі якщо клопотання подається представником).

3.10.4. У разі подання технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель:

- оригінал технічної документації із землеустрою;

- витяг з Державного земельного кадастру;

- довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника представляє уповноважена ним особа (у разі якщо заява подається представником).

Відповідно до п.п.3.17, 3.8 Порядку №241/2463 за результатами розгляду заяви на отримання адміністративної послуги Київська міська рада приймає відповідне рішення щодо розпорядження земельною ділянкою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Рішення Київської міської ради, прийняте за результатами розгляду заяви про отримання адміністративної послуги, передається секретаріатом Київської міської ради адміністратору Центру надання адміністративних послуг для видачі зацікавленій особі або уповноваженому нею представнику, а засвідчені копії такого рішення надсилаються секретаріатом Київської міської ради до Департаменту земельних ресурсів, Департаменту містобудування та архітектури територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві. Разом з копією рішення Київської міської ради про надання (передачу) земельної ділянки зацікавленій особі у користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність) до Департаменту земельних ресурсів передається відповідна кадастрова справа.

Так, судом встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення у ньому визначено те, що позивачем не надано посвідчених в установленому порядку копій документів щодо правового статусу всіх об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

У рішенні Київської міської ради №926/967 від 22.04.2021 року вказано, що воно прийнято відповідно до статей 9, 123 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В той же час, ні приписи Земельного кодексу України, зокрема ст.123, на положення Порядку №241/2463 не передбачають такої підстави для відмови у передачу в оренду земельної ділянки як «не надання посвідчених в установленому порядку копій документів щодо правового статусу всіх об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці».

Як вже вказано судом частиною 15 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 123 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 22.04.2019 у справі №263/16221/17 та від 22.07.2021 у справі №320/1177/19.

Аналізуючи зміст оскаржуваного рішення суд доходить висновку, що у ньому відсутні обґрунтовані покликання на підставу для відмови позивачу у передачі в оренду земельної ділянки, оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимоги позивача про скасування рішення №926/967 від 22.04.2021р. ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва» та про доцільність її задоволення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Київської міської ради прийняти рішення «Про передачу Гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки площею 0,7639 га кадастровий номер :79:142:0083 для експлуатації та обслуговування гаражів по вулиці Деміївській 35-37 у Голосіївському районі міста Києва», суд зазначає.

Так, зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №815/3799/17, від 21.08.2018 у справі №810/3393/17.

Частиною 3 ст. 245 КАС України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання. Оскільки клопотання вже було розглянуто, рішення прийнято, тому повторний розгляд клопотання не захистить прав заявника, Проте відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі 1140/2559/18.

Відтак, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобов`язання Київської міської ради прийняти рішення «Про передачу Гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки площею 0,7639 га кадастровий номер :79:142:0083 для експлуатації та обслуговування гаражів по вулиці Деміївській 35-37 у Голосіївському районі міста Києва».

Водночас, з урахуванням вищевикладеного, суд для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача на підставі частини 2 статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Київської міської ради повторно розглянути заяву Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто від 04.03.2020 року №50005-01-06, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням вищевикладених висновків суду.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 2270,00 грн. судового збору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Київської міської ради на користь позивача судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 22.04.2021 №926/967, зобов`язання вчинити дії задовольнити часткоко.

Скасувати рішення №926/967 від 22.04.2021р. ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради «Про відмову у передачі гаражно-будівельному кооперативу «Строй-Авто» в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі міста Києва».

Зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути заяву Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто від 04.03.2020 року №50005-01-06, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням вищевикладених висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Київської міської ради на користь Гаражно-будівельного кооперативу Cтрой-Авто суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Гаражно-будівельний кооператив Cтрой-Авто (вул. Деміївська, 35-37, м.Київ,03040, ).

Відповідач Київська міська рада (вул. Хрещатик, 36, м.Київ,01044, ).

Суддя O.A. Вовченко