Справа № 601/3354/25
Суддя: Шульгач Н. М.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/3354/25
Провадження № 2-а/601/1/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог вказує, що 20 березня 2025 року відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. З данною постановою не згідний, вважає її незаконною. Всі необхідні дані військового обліку ним уточнено вчасно. Крім того, позивачу по місцю його проживання жодних сповіщень про повістку не надходило. Позивач не знав і не міг знати про те, що на його ім`я засобами АТ «Укрпошта» надіслана повістка. Жодних сповіщень на мобільний телефон чи будь куди не надходило, саме тому позивач не забрав повістку та не з`явився на дату та час вказаній у ній.

Відповідач відзиву не надіслав.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кушка О.М. в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надішла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №66/1 від 19 березня 2025 року, вбачається, що 19.03.2025 року о 12 год. 00 хв. працівниками поліції доставили громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу проходження військово-лікарської комісії та уточнення військово-облікових даних. Під час звіряння військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у першому ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив персональні дані з 18.05.2024 по 17.07.2024 року будь-яким з встановлених способів. ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги абз.2 ч.10 ст. ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», пункт 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, а саме не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний термін і по теперішній час.

Згідно постанови №474 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 20.03.2025 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 89 від 29.09.2025, ОСОБА_1 проживає у власному будинку без реєстрації в АДРЕСА_1 . Разом з ним проживає його старенька мати ОСОБА_2 , 1942 р.н., лежача, практично не зряча, має гіпертонію, ниркову недостатність. На даний час ОСОБА_1 ніде не працює, тому, що постійно доглядає матір, забезпечує ліками, продуктами харчування та іншими життєво необхідними речами.

Згідно висновку ЛКК №209/1 від 08.07.2025 та висновку №209/1 від 08.07.2025 ОСОБА_2 , 1942 р.н. є особою з інвалідністю ІІІ групи та потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку №12-02-04/96 від 16.02.2024.

Згідно довідки №07-09/17 від 02.06.2025 ОСОБА_2 не знаходиться на обслуговуванні у відділенні соціальних послуг за місцем проживання.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Згідно ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст. 159 КАС України).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що позивач не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_4 з поважної причини, оскільки не отримав повістки, а тому не знав і не міг знати про дату виклику.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем. Відсутнє підтвердження факту вручення повістки ОСОБА_1 .. Крім того, представник відповідача в судове засідання не з"явився, відзиву та будь-яких заперечень відносно позовних вимог не подав, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Позивач просить поновити йому строк для оскарження даної постанови, оскільки оскаржувану постанову від 20 березня 2025 року він отримав лише 28.10.2025 року, а до суду звернувся з адміністративним позовом 06.11.2025. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки причини його пропуску є поважними, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_3 №474 від 20 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Головуючий: Н. М. Шульгач