Справа № 440/8133/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 р. Справа № 440/8133/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 30.06.25 по справі № 440/8133/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_3 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення, у тому числі одноразових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсацій за невикористані дні відпусток та інших належних виплат), за період з 18.02.2020 по 24.06.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 , у тому числі одноразових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсацій за невикористані дні відпусток та інших належних виплат), за період з 18.02.2020 по 24.06.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 440/8133/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Встановлено позивачу строк на усунення недоліків 10 днів з дня отримання повідомлення про цю ухвалу та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду довіреності, виданої позивачем у підсистем ЄСІТС чи оригіналу наданої суду довіреності або її нотаріально засвідченої копії, доказів на підтвердження обставин позову, повідомлення про наявність електронного кабінету ЄСІТС сторін, доказів наявності пільг зі сплати судового збору у позивача та доказів направлення позову з доданими матеріалами іншим учасникам справи.

Враховуючи те, що до матеріалів справи не долучено оригіналу довіреності або посвідченої нотаріально її копії, оскільки позов поданий через ЕСІТС представником позивача-фізичної особи, а додаток до позову у вигляді ксерокопії нотаріальної довіреності фізичної особи засвідчено електронним цифровим підписом представника позивача через систему ЄСІТС під час подання позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху.

Крім того, за висновком суду, позов не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, так як до нього не долучені будь-які докази на підтвердження обставин позову, не зазначені відомості про наявність електронного кабінету ЄСІТС сторін, не долучені докази наявності пільг зі сплати судового збору та докази направлення позову з доданими матеріалами іншим учасникам справи.

На виконання вимог вказаної ухвали суду першої інстанції, представником позивача подано заяву, в якій, серед іншого, вказано про наявність електронного кабінету у системі «Електронний суд», долучено докази направлення позову з доданими матеріалами іншим учасникам справи та наявності пільг зі сплати судового збору. Також зауважено, що саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок із подання до суду всіх матеріалів та доказів, що можуть бути використані під час розгляду справи.

Щодо надання доказів, які підтверджують повноваження представника зазначено, що у разі, коли до адміністративного суду звертається представник, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі № 440/8133/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.

Позивач, на погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 440/8133/25, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також суперечить правовій позиції викладеній Великою Палатою Верховного суду в постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18, а тому підлягає скасуванню.

Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного суду в постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18, наголошував, що у разі, коли до адміністративного суду звертається представник, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом. Трактування положень статті 59 КАС України у протилежному аспекті, на думку Великої Палати Верховного Суду, є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та ін. Таке неправомірне обмеження права на доступ до суду полягає у надмірному формалізмі.

Звернув увагу, що адміністративний позов, до якого було додано копію нотаріальної довіреності від 24 грудня 2023 року, що зареєстрована в реєстрі за № 2745, було подано через підсистему Електронний суд. Будь-які документи, які направляються до суду, без попереднього накладення на них електронного цифрового підпису, не можуть бути правлені до суду, що передбачено самою підсистемою Електронний суд. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 лютого 2022 року по справі № 560/11791/21, постанові від 31 серпня 2023 року по справі № 560/11012/22. Тобто, копія нотаріальної довіреності від 24 грудня 2023 року, що зареєстрована в реєстрі за №2745, яка подана до суду, була підписана електронно цифровим підписом представника позивача, що проігноровано судом першої інстанції.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява в інтересах ОСОБА_1 , яка адресована до Полтавського окружного адміністративного суду, підписана та подана особою, яка не має на це повноважень, оскільки ОСОБА_4 довіреності, виданої позивачем у підсистемі ЄСІТС, чи оригіналу наданої суду копії довіреності або її нотаріально засвідченої копії, до суду так і не надав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

У рішенні від 08.04.2015 у справі № 3-рп/2015 Конституційний Суд України дійшов наступного висновку: право на судовий захист включає в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань, в тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій.

Зазначений підхід узгоджується із позицією, висловленою, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №560/11791/21.

Відповідно до підпунктів 3, 6 частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті.

Спосіб подання позовної заяви визначено частиною 2 статті 160 КАС України, відповідно до якої позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, позовна, заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву було подано (сформовано) позивачем через свого представника Дзундзу Ю. Р. за допомогою підсистеми «Електронний суд», та до неї було долучено сканкопію нотаріальної довіреності від 24.12.2024, зареєстрованої в Реєстрі за № 2745 на представництво позивача.

Залишаючи без руху, а згодом повертаючи позовну заяву скаржнику, суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи додано копію нотаріальної довіреності, яка не завірена належним чином, матеріали справи не містять оригіналу довіреності на ім`я Дзундзи Ю. Р., або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам частини шостої статті 59 КАС України, тощо.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень статті 59 КАС України, виходячи із наступного.

Згідно з частинами сьомою, восьмою, десятою, одинадцятою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, шостої статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

За правилами абзацу другого частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Згідно з пунктом 8 Положення підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - це підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Пунктом 24 Положення визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) є підсистемою ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Згідно з пунктом 26 Положення електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Відповідно до пункту 27 Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд».

Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

З аналізу наведених норм також слідує, що будь-які документи, які направляються до суду в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» без попереднього накладення на них електронного цифрового підпису, не можуть бути направлені до суду, що передбачено самою ж підсистемою «Електронний суд».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 по справі № 160/3200/23 в аналогічному спорі, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню.

Повертаючись до положень процесуального закону, документи, що підтверджують повноваження представників визначені статтею 59 КАС України, відповідно до пункту 1 частини першої якої повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

У частині другій статті 59 КАС України встановлено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

За приписами частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Враховуючи наведене, дійшовши висновків щодо залишення позовної заяви без руху та її повернення скаржнику з підстав відсутності у матеріалах справи оригіналу довіреності позивача на ім`я Дзундзи Ю.Р., або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позовна заява з доданою до неї у вигляді файлу сканкопією нотаріальної довіреності подана в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд», яка передбачає скріплення документів, які подаються до суду електронним цифровим підписом.

Таким чином, в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції інстанції не взяв до уваги доводи представника позивача щодо підтвердження його повноважень при зверненні із позовною заявою у цій справі та, помилково застосувавши положення пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, дійшов протиправних висновків про повернення позовної заяви представника позивача як такої, щодо якої, що подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно із статтею 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі № 440/8133/25 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі № 440/8133/25 - скасувати.

Прийняти постанову, якою справу № 440/8133/25 за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко