Справа № 620/12713/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/12713/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі також ГУНП у Чернігівській області, відповідач), та з урахуванням збільшення позовних вимог просить:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.10.2025 № 1611 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.10.2025 № 625 о/с з урахуванням змін, внесених до нього наказами № 719 о/ с від 05.11.2025 та № 840 о/с від 11.12.2025, про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції 20 грудня 2025 року за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції з 20.12.2025.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач прийняв спірні рішення необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття, зокрема, не враховано, що позивач не відмовлявся від виконання наказу, а потребував лікування.

Ухвалою суду від 12.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.12.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, подане у відзиві, про поновлення строку на подання відзиву.

22.12.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що спірні рішення прийняті за порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Зазначив, що службовим розслідуванням зібрано матеріали, які підтверджують порушення службової дисципліни з боку позивача, а допущені ним порушення повністю підтверджуються матеріалами службового розслідування та іншими доказами, отриманими дисциплінарною комісією.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (старший сержант поліції) поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) проходив службу у ГУПН в Чернігівській області, що підтверджується матеріалами справи.

Повідомленням т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) старший лейтенант поліції Олександра Летяги ГУНП в Чернігівській області, ініційовано призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими, у тому числі позивачем.

Наказом від 02.10.2025 № 1224 призначено службове розслідування та утворено склад дисциплінарної комісії.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 02.10.2025 о 10:00 за місцем постійної дислокації підрозділу, окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області доведено до відома наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області для виконання бойових (спеціальних) завдань та спеціальних операцій з відсічі і стримування збройної агресії рф проти України до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира НОМЕР_1 бригади оперативного призначення Національної гвардії України» з 02.10.2025 до особливого розпорядження. При цьому окремі поліцейські відмовилися виконувати цей наказ, далі зазначено перелік поліцейських, у тому числі позивач. У рапорті ОСОБА_2 № 45582-2025 зазначено, що під час зачитування наказу проводилася відео фіксація та поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області ознайомлювались із вимогами наказу під підпис. Даним рапортом т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) старший лейтенант поліції Олександр Летяга, з метою повної та всебічної перевірки обставин події за участю поліцейського, просив начальника ГУНП в Чернігівській області Івана Іщенка вирішити питання про призначення службового розслідування.

У пунктах 1-3 висновку службового розслідування зазначено: «службове розслідування за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Олександра Летяги від 02.10.2025 № 45582-2025, вважати закінченим. Відомості щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області у ході службового розслідування знайшли своє підтвердження. За грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; пунктів 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині відмови від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дск в умовах воєнного стану, немужнього служіння народу України; неутримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет НП України; підпунктів 1, 2, 8 пункту I pозділу VII «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 № 1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків; та беззастережного невиконання наказу начальника та прояву неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни, старший сержант поліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції».

В рамках службового розслідування, позивач пояснив, що від виконання наказу не відмовляється, так як заплановано операцію орієнтовно на 07.10.2025.

Результати проведення службового розслідування оформлені висновком, який затверджений 07.10.2025 начальником Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 03.10.2025 №1592 на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Наказом ГУНП в Чернігівській області №1611 від 07.10.2025 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; пунктів 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині відмови від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дск в умовах воєнного стану, неутримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет Національної поліції України; пунктів 1, 2, 8 пункту 1 розділу VII «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 №1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків та прояв неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.10.2025 №625 о/с на підставі частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) позивача звільнено зі служби в поліції 11.10.2025.

Наказами Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.11.2025 № 719 о/с та від 11.12.2025 № 840 о/с внесені зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.10.2025 №625 о/с, зокрема, в частині дати звільнення, замінивши дату звільнення з 20.12.2025. Підставою визначено: листки непрацездатності.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи нормативно правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі статтею 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділ У Дисциплінарного статуту визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч.3).

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування (ч.4).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування (ч.6).

Згідно з частиною першою статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу У Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

2. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

3. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з пунктами 1,2 розділу VII Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (ч.1).

Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею ( ч.1). Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2). У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (ч.2).

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

У справах №420/14443/22 та №260/5566/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Дослідивши зміст висновку службового розслідування суд встановив, що останній ґрунтується на повідомленні, викладеному у рапорті ОСОБА_2 № 45582-2025, в якому вказано, що 02.10.2025 о 10:00 за місцем постійної дислокації підрозділу, окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області доведено до відома наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області для виконання бойових (спеціальних) завдань та спеціальних операцій з відсічі і стримування збройної агресії рф проти України до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира НОМЕР_1 бригади оперативного призначення Національної гвардії України» з 02.10.2025 до особливого розпорядження. При цьому окремі поліцейські відмовилися виконувати цей наказ, далі зазначено перелік поліцейських, у тому числі позивач. У рапорті ОСОБА_2 № 45582-2025 зазначено, що під час зачитування наказу проводилася відео фіксація та поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області ознайомлювались із вимогами наказу під підпис.

Факт доведення наказу до відома поліцейських та їх відмови від виконання зафіксовано на оптичний носій інформації.

Опитаний під час службового розслідування позивач пояснив, що не може виконати наказ у зв`язку з необхідністю проведення операції.

Згодом надав інформаційні довідки КНП «Прилуцька міська лікарня» від 03.10.2025, 10.10.2025, 21.10.2025,10.11.2025 про перебування під наглядом лікувальної установи з 03.10.2025 по 10.10.2025, з 10.10.2025 по 12.10.2025, з 21.10.2025 по 10.11.2025, з 10.11.2025 по 20.11.2025, з 20.11.2025 по 30.11.2025.

Дисциплінарною комісією, під час вивчення матеріалів службового розслідування та перегляду відеозаписів, приєднаних до них, встановлено, що наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області», не є злочинним, оскільки відповідає вимогам Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», а також іншим нормативно-правовим актам, що регламентують службову діяльність поліцейських. У його змісті відсутні положення, що суперечать чинному законодавству, порушують права і свободи людини або передбачають вчинення протиправних дій. Крім того, наказ підписаний службовою особою, яка відповідно до займаної посади має повноваження на його видання, та був зареєстрований у встановленому порядку, що підтверджує його офіційний характер. Таким чином, цей наказ є законним розпорядженням керівника, обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 5 Дисциплінарного статуту.

У свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами частини другої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині четвертій статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якою встановлено, що поліцейський не повинен виконувати злочинний або явно незаконний наказ, а у разі його одержання зобов`язаний негайно та письмово повідомити про це керівника, який віддав наказ, і свого безпосереднього керівника.

Згідно з положеннями частин першої-другої статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється. Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону. Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником (частини четверта-сьома статті 4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику (частина четверта статті 5 Дисциплінарного статуту).

Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом (частина п`ята статті 5 Дисциплінарного статуту).

Тлумачення зазначених положень дає підстави вважати, що під злочинним наказом слід розуміти таке розпорядження керівника, виконання якого утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Такий наказ за своїм змістом вимагає від підлеглого вчинення дій, що прямо порушують кримінальний закон. Виконання такого наказу є кримінально караним, а тому поліцейський не лише має право, а й зобов`язаний відмовитись від його виконання, незалежно від будь-яких обставин.

Під явно незаконним наказом слід розуміти таке розпорядження, протиправність якого є очевидною, однозначною та не потребує спеціальних юридичних знань для її усвідомлення. Йдеться про наказ, що прямо суперечить нормативно визначеним повноваженням поліцейського, службовій присязі, основним правам і свободам громадян або вимагає вчинення дій, які явно виходять за межі закону. Його протиправність є настільки очевидною, що поліцейський повинен самостійно усвідомити недопустимість його виконання.

Іншими словами, критерій «очевидності» незаконності полягає в тому, що для усвідомлення протиправності такого наказу не потрібно проводити складного правового аналізу чи звертатися до спеціальних норм: незаконність випливає безпосередньо зі змісту наказу та загальновідомих вимог закону.

Отже, для визначення наказу злочинним або явно незаконним, у розумінні статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 5 Дисциплінарного статуту, має бути встановлено очевидну протиправність, що проявляється у вимозі вчинити дії, які суперечать закону, службовій присязі або утворюють склад кримінального правопорушення, а у разі наполягання на його виконанні - підтверджено факт письмового повідомлення керівництва про цю обставину.

Ураховуючи те, що суд не встановив підстав вважати наказ від 02.10.2025 № 603 злочинним або явно незаконним, та те, що оскільки зазначений наказ не був визнаний протиправним чи незаконним у встановленому законом порядку, не скасовувався та, відповідно, залишався чинним, у позивача не було правових підстав для його невиконання, а обрана ним поведінка не може вважатися такою, що узгоджується з вимогами статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та положеннями Дисциплінарного статуту.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2025 у справі № 340/1237/22.

Таким чином, дії позивача, який відмовився від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області для виконання бойових (спеціальних) завдань та спеціальних операцій з відсічі і стримування збройної агресії рф проти України до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира 4-ї бригади оперативного призначення Національної гвардії України», суперечить завданню поліції та стало наслідком недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту, ігнорування Закону України «Про Національну поліцію» та наказу керівника. Невиконання вказаних нормативно-правових актів є порушенням службової дисципліни та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність позивача, в ході службового розслідування не встановлено.

Також суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє до цього часу.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що під час дії воєнного стану поліція особливого призначення з ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визначено одним з обов`язків громадян України.

Відповідно до розділу II Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МЕС №987 від 04.12.2017, до завдань підрозділів поліції особливого призначення відноситься участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану. За рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції, підрозділи поліції особливого призначення, можуть брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 №1182 (далі Положення №1182) у своїй діяльності БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області керується Конституцією України, Кримінальним кодексом України та Кримінально-процесуальним кодексом України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України », «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві », іншими законами України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність Національної поліції України, а також цим Положенням (а.с.196-201 том 1).

Згідно з пунктом 4 розділу І Положення №1182 у разі залучення БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області до виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області у своїй діяльності керується методичними рекомендаціями для підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України.

Крім того, відповідно до пунктів 4, 5, 6 розділу II Положення №1182 відповідно до своїх функціональних повноважень БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області виконує завдання з участі в антитерористичних операціях, що проводяться відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України», виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) та бере участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.

Також, відповідно до пунктів 1, 2, 3, 6, 8, 10 пункту I розділу VII Положення №1182 поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області зобов`язані: 1) неухильно виконувати завдання з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також свято і непорушно дотримуватися положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вимог даного Положення та віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свої обов`язки; 2) бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими та беззастережно виконувати накази, доручення та розпорядження командирів (начальників); 3) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог законодавства України, посадових (функціональних) обов`язків, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та актів Національної поліції України організаційно-розпорядчого характеру; 6) поважати бойові та поліцейські традиції, допомагати іншим поліцейським, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним- домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; 8) виявляти повагу до командирів (начальників ) і старших за спеціальним званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; 10) сумлінно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Тобто, регламентовано спеціальний режим роботи органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану. Особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

При цьому, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно, відмова від виконання бойового наказу без наявності для цього реальних об`єктивних причин може призвести до розлагодження колективу, що, в свою чергу, може мати серйозні наслідки, адже в умовах, коли кожен член команди покладається на інших, будь-яка нестабільність може загрожувати не лише успішному виконанню завдань, але й життю та здоров`ю побратимів.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

За наведеного правового регулювання поліцейські, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язані не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.

Під час службового розслідування встановлено, що позивач ознайомлений з Положенням про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області під підпис, що підтверджується відомістю, яка наявна в матеріалах справи та з посадовими обов`язками. Зворотнього позивачем не доведено.

Законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки навіть поза межами служби.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціянта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 420/10847/22.

Щодо посилань позивача на те, що відмови від виконання наказу № 603 від 02.10.2025 з його боку не було, а він потребував лікування, то суд зазначає таке.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 року № 1235 (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1235).

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.

Проте доказів того, що позивач до оголошення наказу від 02.10.2025 №603 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області» звертався із рапортами до відповідача та надавав підтверджуючі документи, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я та потребу у лікуванні, матеріали справи не містять.

Щодо наданих позивачем відповідачу інформаційних довідок КНП «Прилуцька міська лікарня» від 03.10.2025, 10.10.2025, 21.10.2025,10.11.2025 про перебування під наглядом лікувальної установи з 03.10.2025 по 10.10.2025, з 10.10.2025 по 12.10.2025, з 21.10.2025 по 10.11.2025, з 10.11.2025 по 20.11.2025, з 20.11.2025 по 30.11.2025, то це дає підстави для внесення відповідачем змін у даті звільнення, але відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом службового розслідування були ті події, про які йшлося у повідомленні т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) старшого лейтенанта поліції Олександра Летяги ГУНП в Чернігівській області, на підставі якого ініційовано призначення службового розслідування. У підсумку відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження під час його проведення та слугували для висновку Дисциплінарної комісії про наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Верховний Суд сформував правові висновки щодо застосування положень Дисциплінарного статуту, якими урегульовано особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. У постанові від 23.11.2023 у справі №420/14443/22, з урахуванням усталеної практики, Верховний Суд вказав, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.).

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постанові від 31 січня 2024 року у справі №600/4386/22-а.

У даному випадку фактори, від яких залежить визначення виду стягнення, були враховані відповідачем, зокрема пояснення позивача, його керівника та інших, дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (наказ від 15.08.2025 № 1286 є дійсним), відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Дослідивши повністю та всебічно матеріали справи, суд висновує, що позивач, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

За таких обставин, враховуючи факт скоєння дисциплінарного проступку позивачем у період дії воєнного стану, який вимагає, зокрема, від правоохоронних органів особливої пильності та додаткових вимог щодо бездоганної поведінки, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції), відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Щодо інших доводів позивача, суд виходить із пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивача правомірно звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із підтвердженням вчинення ним дисциплінарного проступку, тому відсутні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції України у Чернігівській області при прийнятті спірних наказів діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту частини першої статті77 та частини другої статті 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, де указано, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просп. Перемоги, 74,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко