Справа № 420/33063/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Одеській області у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання її матері ОСОБА_2 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату допомоги на поховання в розмірі двох місячних пенсій відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її мати перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком. Останнім часом знаходилась у Федеративній Республіці Німеччина. Померла в місті Гамбург. На території ФРН всі випадки смерті (загибелі) людей, у тому числі громадян України, які перебували на території Німеччини на різних підставах, реєструються виключно німецькими відділами реєстрації актів цивільного стану (німецькою мовою: «Standesamt») того міста, де сталася смерть особи. При оформленні свідоцтва про смерть німецька сторона додатково вимагала свідоцтво про народження померлої. Через те, що мати народилась у Росії і її свідоцтво про народження загублено, а зараз відновити його неможливо, їй видали «Bescheinigung ьber die Zurьckstellung der Beurkundung eines Sterbefall» (Довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть), яка дозволяє захоронення тіла померлого в Україні. Такий документ видається, якщо місцева установа «Standesamt», яка реєструє факт смерті, не встигає видати Свідоцтво про смерть до часу вивезення тіла з Німеччини, або через відсутність у померлої особи (родичів померлої особи) необхідних документів (Свідоцтво про народження). На підставі цієї Довідки про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть: нотаріус відкрила Справу про спадщину ОСОБА_2 ; кладовище дозволило поховання урни з прахом ОСОБА_3 ; податкова закрила податковий номер ОСОБА_2 . На офіційному сайти ПФУ зазначено, що для отримання допомоги на поховання треба надати свідоцтво про смерть особи, або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави у разі реєстрації смерті за межами України. Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату допомоги на поховання відповідно до Наказу Пенсійного Фонду України від 23.07.2021 № 102, проте у виплаті було відмовлено.

Ухвалою від 06.10.2025 року позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання виправленої позовної заяви з додатками, з їх копіями для відповідача.

Ухвалою від 14.10.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

28.10.2025 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що рішенням від 02.09.2025 № 86 Головним управлінням відмовлено у виплаті допомоги на поховання у зв`язку зі смертю пенсіонера відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки замість свідоцтва про смерть надано довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть. При цьому роз`яснено, що питання щодо виплати допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлу ОСОБА_2 можливо розглянути за умови надання свідоцтва про смерть або іншого документу, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави та його перекладу на українську мову, засвідченого відповідно до Закону України «Про нотаріат», в іншому випадку-згідно з рішенням суду. Дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду, а відтак позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як отримувач пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

10.07.2025 року відділом РАЦС району Бергефорд м. Гамбур видано довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.08.2025 року № 86 відмовлено у виплаті допомоги на поховання пенсіонера, з посиланням на те, що при розгляді матеріалів електронної пенсійної справи та визначення права на поховання встановлено, що замість свідоцтва про смерть надано довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть.

29.08.2025 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.09.2025 року № 86 відмовлено у виплаті допомоги на поховання пенсіонера, з посиланням на те, що при розгляді матеріалів електронної пенсійної справи та визначення права на поховання встановлено, що замість свідоцтва про смерть надано довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

Статтею 53 Закону № 1058-IV визначено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Згідно з п. 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі по тексту - Порядок № 22-1) особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Відповідно до п. 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Судом встановлено, що позивач скористався вказаним вище правом та звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо отримання допомоги на поховання у зв`язку із смертю її матері.

При цьому, позивач дотримався вказаних вище вимог та подав разом із заявою необхідний пакет документів, однак, рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.08.2025 року та від 02.09.2025 року відмовлено у виплаті допомоги на поховання пенсіонера, з посиланням на те, що при розгляді матеріалів електронної пенсійної справи та визначення права на поховання встановлено, що замість свідоцтва про смерть надано довідку про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть.

Однак, судом встановлено та не заперечується, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до заяв надавались: копія паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 (документ НОМЕР_3 виданий 13.08.1996 Київським РВ УМВС України в Одеській області); - копія довідки про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть, видане відділом РАЦС, район Бергедорф, м. Гамбург 10.07.2025, документ № НОМЕР_4 , на німецькій мові; - копія перекладу довідки про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть, видане відділом РАЦС, район Бергедорф, м. Гамбург 10.07.2025, документ № НОМЕР_4 , на українську мову; - копія APOSTILLE № 3290/2025 засвідчений управлінням внутрішніх справ і спорту м. Гамбург 10.07.2025 на німецькій мові; - копія перекладу APOSTILLE № 3290/2025 засвідчений управлінням внутрішніх справ і спорту м. Гамбург 10.07.2025 на українську мову засвідченого нотаріально.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно наведених вище норм законодавства виплата вказаної допомоги пов`язується лише з фактом поховання пенсіонера і право на неї має особа, яка здійснила таке поховання.

Згідно довідки про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть, видане відділом РАЦС, район Бергедорф, м. Гамбург 10.07.2025, документ № НОМЕР_4 , на німецькій мові та її посвідченого перекладу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05:29 год. в м. Гамбур.

Тобто, вказаною довідкою, яка видана компетентним органом іноземної держави, підтверджено факт смерті пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, позивачем з заявою про виплату йому допомоги на поховання надавався вичерпний перелік документів, визначений Порядку № 22-1, який дозволяв встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд звертає увагу, що чинне законодавство не містить жодних застережень обмежень, заборон про виплату такої допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, смерть якого підтверджується довідкою про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що довідка про відстрочку оформлення свідоцтва про смерть, видане відділом РАЦС, район Бергедорф, м. Гамбург 10.07.2025, документ № НОМЕР_4 , в розумінні приписів Порядку № 22-1 не є іншим документом, що підтверджує факт смерті, виданим компетентним органом іноземної держави, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Відтак, позивач виконав всі умови, що визначені діючим законодавством.

У зв`язку з чим, жодних підстав для відмови у виплаті йому такої допомоги у відповідача не було.

Таким чином, зважаючи на те, що надані позивачем документи у сукупності надають змогу пенсійному органу ідентифікувати особу померлого пенсіонера та встановити обставини його смерті, при вирішенні заяв позивача, на переконання суду, відповідачем не забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів, було проявлено надмірний формалізм та протиправно відмовлено у виплаті допомоги на поховання, відтак рішення від 15.08.2025 року № 86, від 02.09.2025 року № 86 підлягають скасуванню, а належним способом повного відновлення порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, передбаченому ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними і скасувати рішення від 15.08.2025 року № 86, від 02.09.2025 року № 86, якими відмова у виплаті допомоги на поховання була оформлена.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тому, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.08.2025 року № 86 та від 02.09.2025 року № 86, якими відмовлено у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, передбаченому ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів