Справа № 380/16270/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

21 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Пунейко Р.Р.

за участю:

представника позивача Галайський О.В.,

представника відповідача Іващук І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференцзв`язку заяву відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Жовківської міської ради (місцезнаходження: 80300, Львівська область, м. Жовква, пл. Вічева, 1, ), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати Розпорядження Жовківського міського голови від 12.07.2023 №03-21/266 Про звільнення ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області;

стягнути з Жовківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, повний текст якого складено 24.03.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Жовківської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження Жовківського міського голови від 12.07.2023 №03-21/266 Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області) з 13.07.2023.

Стягнуто з Жовківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2023 по 19.03.2025 в сумі 548 664 (п`ятсот сорок вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 04 копійки з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 27 368 (двадцять сім тисяч триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням суду від 02.04.2025 стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Жовківської міської ради судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу Жовківської міської ради Львівського району Львівської області залишено без задоволення, а рішення та додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року та 02 квітня 2025 року у справі № 380/16270/23 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.10.2025 касаційну скаргу Жовківської міської ради Львівського району Львівської області задоволено частково, зокрема, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області) змінено щодо мотивів задоволення позовних вимог в цій частині, виклавши їхні мотивувальні частини у редакції цієї постанови. Змінено резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області з 13.07.2023».

На підставі вказаної постанови Львівським окружним адміністративним судом було виготовлено виконавчий лист, який видано 01.12.2025.

19.12.2025 представник відповідача звернулася до суду із заявою, у якій просила визнати виконавчий лист від 01.12.2025 у справі № 380/16270/23, виданий Львівським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 23.12.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на 08 січня 2026 року.

02.01.2026 представниками позивача та відповідача подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 05.01.2026 задоволено клопотання представника позивача та представника відповідача про участь у судових засіданнях у справі №380/16270/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання, призначене на 08.01.2026, було відкладене на 21.01.2026 для надання можливості учасникам справи подати письмові пояснення щодо заяви.

Представник позивача 20.01.2026 подав письмові пояснення, у яких зазначив, що посада, на яку було поновлено позивача Жовківською міською радою не відповідає посаді, яку визначив Верховний Суд у своїй постанові. Відтак, невірне виконання судового рішення не можна вважати належним виконанням та ще й закладати в основу заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання. Відтак, доводи відповідача про те, що ним було виконано судове рішення у справі №380/16270/23 належним чином є безпідставними та необґрунтованими, що, в свою чергу, виключає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Представник відповідача 21.01.2026 подала додаткові пояснення у справі, у яких зазначила, що Львівським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи щодо поновлення Позивача ОСОБА_1 на посаді, які одночасно діють і фактично Жовківською міською радою виконані, що обгрунтовано доказами, які долучені до заяви про визнання виконавчого листа від 01.12.2025 у справі №380/16270/23 таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні 21.01.2026 представник відповідача підтримала заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та просила її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти заяви відповідача та просив відмовити у її задоволенні.

При розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню суд виходить із такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 4 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Виконання судового рішення згідно з частиною 1 статті 373 КАС України здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 05.11.2020 у справі №752/2391/17 Верховний Суд вказав, що зазначені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, боржник не позбавлений права звернення до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку із добровільним виконанням боржником зобов`язання за рішенням суду чи припинення такого обов`язку.

Як встановлено судом із матеріалів справи, на виконання рішення суду від 19.03.2025 у справі №380/16270/23, яким, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області) з 13.07.2023, Жовківською міською радою видано розпорядження від 24.03.2025 №03-21/124 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », яким позивача поновлено на посаді начальника відділу архітектури, містобудування та земельних ресурсів з 13.07.2023. Згодом, постановою Верховного Суду від 22.10.2025 було, зокрема, змінено резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області з 13.07.2023», на підставі чого Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист 01.12.2025.

Представник Жовківської міської ради вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень на виконання рішення суду на власний розсуд вирішив, що найбільш ефективний спосіб відновлення порушених прав позивача після затвердження нової структури Жовківської міської ради - це поновлення його на посаді начальника відділу архітектури, містобудування та культурної спадщини Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, яка є рівноцінною посаді з якої був звільнений ОСОБА_1 . При цьому визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, спрямоване на захист прав боржника та запобігання «подвійного виконання», адже, незважаючи на добровільне виконання судового рішення, стягувач може повторно звернутись до державної виконавчої служби за його примусовим виконанням.

В свою чергу, представник позивача зазначив, що посада, на яку було поновлено позивача Жовківською міською радою не відповідає посаді, яку визначив Верховний Суд у своїй постанові. Відтак, невірне виконання судового рішення не можна вважати належним виконанням.

Надаючи оцінку таким доводам суд зазначає, що позивача поновлено на посаді начальника відділу архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на підставі розпорядження від 24.03.2025 №03-21/124 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », у графі про ознайомлення з яким позивач зазначив про незгоду із ним. Проте незважаючи на це, позивач приступив до виконання трудових обов`язків за посадою начальника відділу архітектури, містобудування та земельних ресурсів, що підтверджується відповідним табелем обліку робочого часу. В подальшому розпорядженням Жовківського міського голови від 26.06.2025 №03-28/270 позивача звільнено з роботи за угодою сторін на підставі його заяви від 26.06.2025. На переконання суду, наведені обставини, зокрема, факт приступлення позивача до роботи згідно з розпорядженням від 24.03.2025, виконання трудових обов`язків за посадою та подальше звільнення з роботи за власним бажанням, свідчать про те, що позивач фактично погодився із обраним відповідачем способом виконання рішення суду від 19.03.2025 у справі №380/16270/23 та про реалізацію де-факто обраного ним способу захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку. Доказів відмови позивача від виконання трудових обов`язків за розпорядженням відповідача, мотивованих неналежним виконанням рішення суду, чи оскарження відповідних дій відповідача з цієї підстави позивачем не наведено, а судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, суд констатує фактичне вичерпання правовідносин, пов`язаних із виконанням рішення суду в частині поновлення позивача на публічній службі, а тому вважає, що повторна видача виконавчого листа з одного і того ж питання не буде ефективним способом захисту і поновлення порушених прав позивача з огляду на те, що правовідносини, пов`язані з цим, на момент розгляду заяви відповідача фактично вичерпалися.

Доводи позивача про те, що посада, на яку було поновлено позивача Жовківською міською радою (начальник відділу архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління просторового розвитку та земельних ресурсів Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в новій структурі) не відповідає посаді, яку визначив Верховний Суд у своїй постанові (начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області) суд оцінює критично з огляду на висновки Верховного Суду у постанові по даній справі. Зокрема Верховний Суд зазначив, що позивач належав поновленню на роботі на посаді, з якої його було звільнено, а роботодавець суб`єкт владних повноважень вже на виконання рішення суду на власний розсуд вирішує, який найбільш ефективний спосіб відновлення порушених прав позивача варто застосувати. Отже відповідач на власний розсуд обрав саме такий спосіб відновлення порушених прав позивача і з таким способом погодився позивач, підтверджуючи це своїми подальшими діями.

Обов`язок, який добровільно виконаний боржником поза межами виконавчого провадження, у відповідності до змісту норм ч.2 ст. 374 КАС України є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Відтак суд вважає, що заява представника відповідача, Жовківської міської ради, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а виконавчий лист №380/16270/23, виданий Львівським окружним адміністративним судом 01 грудня 2025 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області з 13.07.2023 слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 374, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд

п о с т а н о в и в

заяву Жовківської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №380/16270/23, виданий Львівським окружним адміністративним судом 01 грудня 2025 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Жовківської міської ради Львівського району Львівської області з 13.07.2023.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України.

Повний текст ухвали складено 23.01.2026.

Суддя Чаплик І.Д.