Справа № 367/6962/25
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/6962/25
Провадження №2-а/367/11/2026
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року справу передано на розгляд судді Лещенко О.В.

Наказом голови суду від 03.12.2025 №53/К суддю Лещенко О.В. 04.12.2025 відраховано зі штату Ірпінського міського суду Київської області у зв`язку із закінченням строку відрядження.

Після автоматичного розподілу автоматизованою системою документообігу справу передано на розгляд судді Шестопаловій Я.В.

За положеннями ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 12 статті 33 ЦПК України передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне прийняти цивільну справу до свого провадження.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем ЗСУ, пораненим під час бойових дій. На час подання даної заяви перебуває у складному фінансовому становищі через блокування його єдиного зарплатного рахунку, на який надходять кошти від Міністерства оборони України. Блокування рахунку здійснене Баштанським відділом ДВС.

На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання дій Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо блокування зарплатного рахунку протиправними та зобов?язати Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно усунути порушення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлені підстави для відмови у відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частин першої, третьої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" визначено, що справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб`єкта звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в поданій позовній заяві фактично оскаржує дії державного виконавця щодо накладення решту на зарплатний банківський рахунок позивача.

При цьому, з Довідки №100.40/712-05/354 від 16.06.2025 року вбачається, що по рахунку UA2544629 відкритому в тарифному пакеті «Зарплатний» згідно постанови про арешт коштів боржника ВП N?60207038 від 06.10.2019 р. в/л N?2/485/276/19 від 01.08.2019 видана Снігуріським РВДВС ГТУЮ у Миколаївській обл., встановлено арешт на рахунок, згідно чого стан рахунку заблоковано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав подати до суду позовну заяву в порядку КАС України, а не позовну заяву в порядку ЦПК України.

При цьому, якщо КАС України допускає як позов так і скаргу на дії державного виконавця, то в порядку ЦПК України це б повинна була бути виключно скарга на дії або бездіяльність державного виконавця.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з неможливістю його розгляду в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України,-

ухвалив:

Прийняти до свого провадження справу № 367/6962/25 за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити позивачу для відому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова