Справа № 260/9783/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року м. Ужгород№ 260/9783/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника - адвоката Марича Івана Юрійовича (далі - представника позивача), через підсистему «Електронний суд», звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати: - податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості, в сумі 28554,50 грн. за 2022 рік; - податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості, в сумі 26358,00 грн. за 2021 рік; - податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості, в сумі 19019,13 грн. за 2020 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2011 року здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, з видом діяльності « 16.10. Лісопильне та стругальне виробництво».

Позивач вказує, що за договором купівлі-продажу придбала деревообробний комплекс, що знаходися в АДРЕСА_2 , до складу якого входили об`єкти загальною площею 989,0 кв. м., а саме: літ. Б пилорама, дерев`яна, площею 303.10 кв. м., літ, В - склад, цегла/дерево, площею 368.8 кв. м., літ. Г побутова приміщення з цегли, площею 59,3 кв. м., літ. Д навіс з дошки площею 147,4 кв. м. та літ. Е адміністративна будівля з цегли площею 110,4 кв. м.

Згідно із договором дарування від 14.05.2019 року позивачка подарувала нежитлову будівлю площею 110,4 кв. м., виділену в натурі з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_2 та реєстрації як окремого об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 , а відтак ця будівля вибула із власності позивачки в 2019 році і не входить до її деревообробного виробничого комплексу, площа якого, після відчуження адмінбудівлі, склала 878,6 кв. м.

Адмінбудівля була єдиним об`єктом, що підпадав під оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості.

Згідно підпунктами е) та є) пункт 266.2.2. ст. 266 ПК України передбачено, що не є об`єктом оподаткування об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів .

Вважає дії ГУ ДПС у Закарпатській області щодо нарахування суми податкового зобов`язання на загальну суму 73931,63 гривень за 2020 - 2022 роки є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача у відзиві на позов заперечував проти заявлених позовних вимог та у їх задоволенні просив відмовити. Зазначив, що на підставі наявних баз даних ГУ ДПС у Закарпатській області було сформовано наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 19019,13 грн. за 2020 рік;

- податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 26358,00 грн. за 2021 рік;

- податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 28554,50 грн. за 2022 рік.

Представник відповідача зазначив, що Позивачем не наведено жодних обставин, які б передбачали звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, або інших пільг щодо цього податку. Таким чином, доводи Позивача є необґрунтованими та такими, що не стосуються предмету оскарження.

Враховуючи вищевикладене, податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.07.2023 №0-0713-UA0056542 на суму 28554,50 грн. за звітний період 2022 рік, №0-0713-UA0056542 від 20.07.2023 на суму 26358,00 грн. за звітний період 2021 рік, та №0-0713- UA0056542 від 20.07.2023 на суму 19019,13 грн. за звітний період 2020 відповідають нормам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, Головне управління ДПС у Закарпатській області просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.

13 квітня 2011 року позивачка за договором купівлі-продажу придбала деревообробний комплекс, що знаходися в АДРЕСА_2 , до складу якого входили об`єкти загальною площею 989,0 кв. м., а саме: літ. Б пилорама, дерев`яна, площею 303.10 кв. м., літ, В - склад, цегла/дерево, площею 368.8 кв. м., літ. Г побутова приміщення з цегли, площею 59,3 кв. м., літ. Д навіс з дошки площею 147,4 кв. м. та літ. Е адміністративна будівля з цегли площею 110,4 кв. м.

14.05.2019 року позивачка подарувала нежитлову будівлю адмінбудинку площею 110,4 кв. м., виділену в натурі з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_2 та реєстрації як окремого об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 , а відтак ця будівля вибула із власності позивачки в 2019 році і не входить до її деревообробного виробничого комплексу, площа якого, після відчуження адмінбудівлі, склала 878,6 кв. м.

Головним управління ДПС у Закарпатській області були сформовані та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення щодо об`єкту нерухомості, за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 878,60 кв. м:

- від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 19019,13 грн. за 2020 рік;

- від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 26358,00 грн. за 2021 рік;

- від 20.07.2023 року №0-0713- UA0056542 про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, яка є власником нежитлової нерухомості площею 878,6 кв.м., в сумі 28554,50 грн. за 2022 рік.

Вважаючи винесені податкові повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зараховується в повному обсязі до місцевого бюджету територіальної громади та є бюджетно-формуючим джерелом на забезпечення діяльності функціонування бюджетних установ та на благоустрій територій територіальної громади, зокрема слугує забезпеченню дохідної частини місцевого бюджету та виконанню програм соціально-економічного розвитку територіальної громади.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно із п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до ст. 266 п. 266.5 п.п. 266.5.1 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до ст.. 266 п. 266.7 п.п. 266.7.1. ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

З метою уніфікації об`єктів нерухомості Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації розроблено та затверджено наказом від 17.08.2000 № 507 Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою їх цільовим функціональним призначенням.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності, зокрема, на об`єкт нерухомого майна «деревообробний комплекс», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 878,6 м2 (реєстраційний номер 244).

За вказаний об`єкт нерухомого майна Головний управління ДПС у Закарпатській області сформовані податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 на суму 28554,50 грн., за звітний період 2022 рік, від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 на суму 26358,00 грн., за звітний період 2021 рік, та від 20.07.2023 року №0-0713-UA0056542 на суму 19019,13 грн., за звітний період 2020 рік.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Підпунктом 63.3 статті 63 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом ПК України.

Згідно з п. 8.1 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 із змінами та доповненнями (далі Порядок №1588), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому розд. VIII Порядку № 1588.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (далі Повідомлення за ф. № 20-ОПП) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків (абзац перший п. 8.4 розд. VIII Порядку № 1588).

У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду (абзац другий п. 8.4 розд. VIII Порядку № 1588).

Як вже було вказано, що відповідно до інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, позивач - ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець та з 01.01.2015 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 2 групи.

Інформація щодо використання ОСОБА_1 у господарській діяльності деревообробного комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 878,6 м2 відсутня. Повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність позивачем не подано.

Щодо віднесення об`єкта нерухомості до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

У Державному реєстрі речових прав відсутня інформація про те, до якої групи Державного класифікатора будівель і споруд віднесено об`єкт нерухомого майна деревообробний комплекс за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507.

При визначенні промислових будівель, необхідно дотримуватись вимог Національного класифікатора України ДК 009:2010 та Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор).

Ідентифікація будівель здійснюється за їх функціональним призначенням із застосуванням відповідної методики, затвердженої Класифікатором.

Визначення класифікації будівель відповідно до Класифікатора, здійснюється органом, уповноваженим на ведення Класифікатора Державним науково - дослідним інститутом автоматизованих систем у будівництві Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України шляхом надання експертного висновку щодо приналежності описаного об`єкта нерухомості до певного класу будівель за Класифікатором.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до Головного управління ДПС у Закарпатській області в порядку п. п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, щодо проведення звірки даних, зокрема, стосовно права на користування пільгою зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2020 та 2022 роки.

Згідно з ст. 30 п. 30.1 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

Підставою для звільнення платника від обов`язку щодо нарахування та сплати, за правилами підпункту «є» ст.. 266 п. 266.2 п.п. 266.2.2. ПК України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за правилами підпункту «є» ст.. 266 п. 266.2 п.п. 266.2.2. Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті «є» ст.. 266 п. 266.2 п.п. 266.2.2. ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення та використання будівлі.

Верховний Суд у постанові від 17.02.2020 року по справі №820/3556/17, сформулював наступний висновок: «На думку судової палати, підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції».

Чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством передбачена преференція, яка полягає у виключенні з об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, таких об`єктів, як будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств, якщо вони беруть участь у господарській діяльності власника об`єктів нерухомості як виробничі одиниці.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 11.05.2023 року по справі №440/359/20, від 17 лютого 2020 року у справі № 820/3556/17, та є обов`язковим для суду в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Відтак, об`єкт нерухомості (комплекс), який на праві власності належить позивачу (фізичній особі-підприємцю), не підпадає під дію пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, оскільки цим пунктом не охоплюється нерухомість, яка не використовується фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності. При цьому, позивачем не надано до суду жодних доказів здійснення на площі зазначених будівель промислової господарської діяльності, яка відповідно до норм Податкового кодексу України підпадає під пільги.

Господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підтвердженням використання будівель протягом звітного (податкового) періоду за призначенням у господарській діяльності можуть бути, зокрема, первинні документи бухгалтерського обліку. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинними документами, серед інших, можуть виступати: акт введення будівлі промисловості в експлуатацію; акт введення в експлуатацію основних засобів (обладнання), яке використовується у процесі промислового виробництва; акт приймання-передачі; товарно-транспортна накладна; касовий чек: накладна; платіжне доручення; внутрішні акти на переміщення сировини/товару між цехами (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996- XIV). Зазначеними документами, за умови ідентифікації їх з будівлею, може підтверджуватись процес промислового виробництва у ній.

Судом встановлено факт неподання таких документів чи доказів до суду.

Окрім того, згідно з правовими позиціями Верховного Суду (зокрема у справах №826/1338/17, №500/90/19), визначення функціонального призначення будівлі здійснюється виключно на підставі державних класифікаційних ознак, відповідно до ДК 018-2000, із урахуванням експертних висновків Державного науково-дослідного інституту автоматизованих систем у будівництві.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-0713-UA0056542 на суму 28554,50 грн. за звітний період 2022 рік, №0-0713-UA0056542 від 20.07.2023 на суму 26358,00 грн. за звітний період 2021 рік, та №0-0713-UA0056542 від 20.07.2023 на суму 19019,13 грн. за звітний період 2020 рік є такими, що винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені ПК України.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 90, 139, 243, 246, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець