Справа № 240/18903/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

23 січня 2026 року м. Житомир Справа № 240/18903/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

установив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №240/18903/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 26 березня 2024 року пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач подала до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року заяву про встановлення судового контролю задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати до суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №240/18903/24. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №240/18903/24 протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

До суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виконання рішення суду у справі. Вказує, що доплата, яка нарахована на виконання рішення суду, буде проведена після надання пенсійному органу технічної можливості, оскільки Постановою №821 передбачено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року Прийняти поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №240/18903/24.

Установено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №240/18903/24 протягом 3 (трьох) місяців з дня отримання копії цієї ухвали суду.

22 січня 2026 року ГУ ПФУ в Житомирській області подало звіт про виконання рішення суду, в якому вказує, що позивачу з 26 березня 2024 року перерахована пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір якої становить 18888,00 грн (2361 грн * 8) і нарахована заборгованість за період з 26 березня 2024 року по 31 січня 2026 року у розмірі 253307,87 грн, (у т.ч. за минулий час з 26 березня 2024 року до 01 серпня 2025 року (дата набрання чинності за рішенням суду) - 187287,29 грн, поточна заборгованість з 01 серпня 2025 року по 31 січня 2026 року - 66020,58 грн), виплата якої здійснюється відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою КМ України від 14 липня 2025 року № 821.

Надаючи оцінку поданому звіту про виконання судового рішення, суд зважає на таке.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Водночас особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 381-1, 382, 382-1, 382-2 та 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як унормовано частиною 2 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Як свідчить зміст поданої заяви про встановлення судового контролю, підставою для звернення із такою заявою слугувало те, що при обрахунку пенсії відповідач зобов`язаний застосовувати розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір якого становить 2361 гривні. Проте відповідачем на виконання судового рішення здійснено перерахунок пенсії позивачки в меншому розмірі, ніж визначено судом із застосуванням до всього періоду перерахунку розміру мінімальної пенсії.

Водночас разом зі звітом про виконання судового рішення надано розрахунок пенсії позивача, з якого слідує, що при обрахунку розміру пенсії позивача пенсійним органом застосовано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (в розмірі 2361 гривень).

При цьому загальний розмір пенсії позивачки склав 22315,78 гривень (18888 гривень (2361,00 гривень * 8) - основний розмір пенсії + 227,76 гривень - додаткова пенсія особам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи + 2361,00 гривень доплата по статті 39 закону України №796).

За наведеного суд уважає, що відповідач належним чином здійснив перерахунок основної пенсії позивача на виконання рішення суду у цій справі.

Щодо виплати перерахованих коштів на виконання рішення суду.

Як стверджує відповідач, сума доплати буде виплачена відповідно до Постанови № 821.

Так, 17 липня 2025 року постановою Кабінету Міністрів України № 821 затверджений Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.

Цим Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).

За змістом пунктів 4 - 8 цього Порядку, видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством (пункт 4).

Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік (пункт 5).

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата (пункт 6).

Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку (пункт 7).

Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5 - 7 цього Порядку (пункт 8).

Разом з тим суд зазначає, що у заяві про встановлення судового контролю у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не акцентує своєї уваги та не наводить доводів та аргументів щодо виплати перерахованої відповідачем суми коштів.

Так, частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини 2 статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1 - 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців 1 та 3 частини 1, частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (підпункт «а» пункту 9).

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №423 (далі - Положення № 423), Мінсоцполітики є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, надання соціальних послуг та проведення соціальної роботи, пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства лід час надання соціальної підтримки (державна допомога, пільги, житлові субсидії та інші виплати, що проводяться за рахунок державного бюджету, соціальні послуги), державне регулювання та нагляд за дотриманням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі.

З урахуванням статей 10 та 22 Бюджетного кодексу України, додатка № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року № 11, головним розпорядником бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду», є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Згідно з частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пунктів 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З огляду на наведене, саме Мінсоцполітики України, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».

Судом установлено, що відповідачем ведеться облік рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається датою набрання його законної сили.

Згідно Плану доходів і видатків відповідача на 2025 рік (зі змінами) виділено кошти на виконання рішень суду: за рахунок власних доходів 14780,1 тис.грн на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду; 11896,8 тис.грн на погашення заборгованості з виплати (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень; за рахунок коштів Державного бюджету: 21954,0 тис.грн на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду; 35120,4 тис.грн на погашення заборгованості з виплати (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень.

Отже виділення коштів із державного бюджету на фінансування зазначеної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Неодноразово Верховний Суд у своїх рішеннях зазначав, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу на керівника управління не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18 та у справі № 560/523/19 за адміністративним провадженням № K/9901/7195/20 від 23 квітня 2020 року та у справі № 420/70/19 від 07.11.2019 року.

У звіті відповідач вказав, що позивачу частину суми доплати зараховано на поточний рахунок в банківській установі в розмірі 9906,23 грн в жовтні 2025 року, в листопаді 2025 в сумі 8043,40 грн та 5240,80 грн і в грудні 2025 року в розмірі 17461,42 грн. Залишок невиплачених коштів складає 223756,02 грн.

Таким чином, рішення суду у цій справі в повному обсязі буде виконане відповідно до Постанови № 821. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що ГУ ПФУ в Житомирській області не відмовлялося від виконання рішення суду, а виконувало його у межах своїх повноважень.

Слід також зазначити, що приписами частини 11 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення суду не виконано в частині повної виплати позивачу перерахованих коштів.

При цьому суд звертає увагу, що позивачем така невиплата не ставиться у вину відповідача, а враховуючи наведені вище положення права стосовно розпорядників бюджетних коштів, та те, що рішення суду виконуються відповідачем відповідно до Постанови № 821, суд не вважає за необхідне встановлювати відповідачу додатковий строк для подання звіту у цій частині рішення суду, позаяк уважає, що таке рішення буде виконано відповідачем безальтернативно, у разі надходження коштів за відповідною бюджетною програмою.

Оскільки за наслідками розгляду звіту встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили виконується, а виплата нарахованої на його виконання відповідачем заборгованості, для чого ним вживаються відповідні заходи, ускладнюється відсутністю відповідного фінансування, суд не вбачає підстав для відмови в прийнятті звіту.

Керуючись статтями 243, 248, 381-1, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення у справі № 240/18903/24.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.О. Окис