Справа № 320/11547/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Київ № 320/11547/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Національного центру "Мала академія наук України" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Національний центр "Мала академія наук України" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16.11.2023 № 0071912/0706 про застосування пені у сумі 525483,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у зв`язку із обставинами пов`язаними із військовою агресією російської федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану, відбулась затримка поставки товару по контракту, а позивач має право долучати повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору. У зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин на території України, постачальник зобов`язання по договору № 2411 виконати не зміг. Однак, зобов`язання з поставки були виконані ним 30.08.2022, що підтверджується видатковою накладною від 30.08.2022. Крім того, загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Так, вартість товару складає 14000 євро, що становить еквівалент 433580,00 грн, а сума нарахованих штрафних санкцій складає 525483,08 грн, тобто перевищує вартість непоставленого товару, що є порушенням ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VІІІ (далі Закон № 2473).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що за результатами перевірки було складено акт перевірки від 31.10.2023 № 69771/Ж5/26-15-07-06-01-19/32827468 та встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону № 2473та п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі Положення № 5), а саме, не надходження товару на суму 14000 євро за імпортним контрактом від 24.11.2021 № 2411, укладеним з компанією ZIKTAK GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWEIDZIALNOSCIA, Польща. Інформацію щодо надходження продукції (додаткові конструктивні елементи комплексної інженерної споруди в простір Музей науки) по контракту від 24.11.2021 № 2411 на митну територію України в ході перевірки не надано. Висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на подовження граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України, за контрактом від 24.11.2021 № 2411 до перевірки не надано. Документи, які свідчать про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла за контрактом до перевірки не надано. Таким чином, за результатами перевірки виконання умов імпортного контракту від 24.11.2021 № 2411, обґрунтовано встановлено порушення ст. 13 Закону № 2473-VІІІ. Стороною позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій наголошено на безпідставності доводів відповідача, при цьому, що у відзиві відповідачем не спростовано той факт, що умовами договору не було передбачено, що товар імпортується із закордону, а тому не обґрунтовано підстав для його митного оформлення. Також, відповідачем жодним чином не спростовано те, що постачальником було надано позивачу лист-роз`яснення стосовно виконання своїх зобов`язань у повному обсязі за договором, а також надано пояснення стосовно походження товару. Посилання відповідача на відсутність інформації про митні декларації за контрактом № 2411 від 24.11.2021 в програмі «Митниця» бази даних АІС «Податки» не може бути належним доказом, який свідчить про нереальність здійснених господарських операцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та компанією ZIKTAK GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWEIDZIALNOSCIA було укладено договір про закупівлю товарів № 2411 від 24.11.2021. Предметом договору була поставка постачальником покупцю товару - «Додаткові конструктивні елементи комцлексної інженерної споруди в простір Музей науки з метою забезпечення відкриття постійної експозиції «Математика» науково-освітнього простору Музею науки в місті Києві», ДК 021:2015-44210000-5. Ціна договору становить 14000,00 євро без ПДВ.

На підставі направлення від 18.10.2023 № 18723/26-15-07-06-01-17, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, згідно з п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 12.10.2023 № 4977-п, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка НАЦІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ «МАЛА АКАДЕМІЯ НАУК УКРАЇНИ» () (скорочена назва НЦ «МАНУ») з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними контрактами від 30.09.2021 № 1, від 01.10.2021 № 3403-30, від 22.10.2021 № 2210-1, від 25.10.2021 № 10761-25, від 29.06.2021 № 1/06/2021, від 24.11.2021 № 2411, у зв`язку з листами ДПС України від 06.12.2022, № 15770/7/99-00-07-05-01-07 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 07.12.2022 № 6909/8), від 02.01.2023 № 29/7/99-00-07-05-01-07 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 02.01.2023 № 13/8), від 01.02.2023 №2238/7/99-00-07-05-02-07 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 01.02.2023 № 1163/8) за період з 29.06.2021 по 24.10.2023 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).

У ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до виписок банку по валютному рахунку, 06.12.2021 НЦ «МАНУ» по контракту від 24.11.2021 № 2411 перерахувало кошти компанії ZIKTAK GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWEIDZIALNOSCIA, Польша в розмірі 14000 євро (еквівалент 433580,00 грн). Пунктом 5.2 Договору № 2411 було передбачено, що строк поставки товару не пізніше 28.02.2022.

16.11.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві було прийняте податкове повідомлення-рішення № 0071912/0706 на підставі акта перевірки № 69771/Ж5/26-15-07-06-01-19/32827468 від 31.10.2023.

Згідно акта перевірки, відповідачем відображено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 розділу II Положення № 5.

На підставі п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та ч. 5 ст. 13 Закону № 2473, контролюючим органом застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (пені), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі п`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят три грнивні 08 копійок.

Позивач вважає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування пені за порушення строків розрахунків за валютним контрактом.

Наведене зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до змісту п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За нормами п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 2473, Положенням № 5 та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі Інструкція № 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2473 НБУ має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 13 Закону № 2473 у разі встановлення НБУ граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше, встановленого НБУ граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно п. 21 Розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

За ч. 5 ст. 13 Закону № 2473 порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з ч. 8 ст. 13 Закону № 2473 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону, є НБУ та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами з валютного законодавства.

За змістом ч. 2 та 7 ст. 11 Закону № 2473 валютний нагляд здійснюється агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Банки як уповноважені установи - агенти валютного нагляду під час проведення ними валютних операцій здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи.

Відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону № 2473 у разі виявлення агентом валютного нагляду порушення суб`єктом валютної операції валютного законодавства агент валютного нагляду запобігає проведенню такої валютної операції та інформує про таку валютну операцію орган валютного нагляду у порядку, встановленому НБУ.

Банк надає НБУ інформацію про виявлені факти ненадходження, в установлені НБУ граничні строки розрахунків валютних цінностей (п. п. 1 п. 25 Інструкції № 7).

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону № 2473 за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені НБУ, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 13 Закону № 2473 у разі, якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 13 Закону № 2473 зі змінами та доповненнями, підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до норм ч. 2 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини та видають сертифікат про такі обставини.

За положеннями абз. 1 ч. 7 ст. 13 Закону № 2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовніщньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порущення строку в цей період не нараховується.

Суд наголошує на тому, ключовою ознакою форс-мажору, є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні скаржник, який посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але й те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У разі здійснення підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення.

Суд зауважує, що форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань, проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

Наявність складу валютного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 13 Закону № 2473, законодавець пов`язує, в першу чергу, з фактом вчинення резидентом дій або допущення бездіяльності, що зумовили недотримання граничних строків поставки за імпортними операціями.

При цьому, значення має не лише сам факт допущення вчинення відповідних дій чи допущення бездіяльності, а й також можливість резидента вплинути на перебіг таких строків.

Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад.

Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом.

У свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Нормами ст. 109 ПК України, чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини. Відтак, спірні обставини у даній адміністративній справі не входить до вказаного переліку.

Тобто, відповідальність за податкове правопорушення має бути передбачена саме ПК України, проте за порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.2 ст. 109 ПК України), відповідальність передбачена Законом № 2473.

У даному ж випадку, позивач не надав доказів звернення та продовження граничних строків розрахунків центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Суд наголошує, що діючи на власний ризик в межах умов контракту, позивач не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю.

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону № 2473 та п. 21 розділу II Положення № 5, а саме, не надходження товару на суму 14000 євро за імпортним контрактом від 24.11.2021 № 2411 укладеним з компанією ZIKTAK GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWEIDZIALNOSCIA, Польща.

Слід констатувати, що висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на подовження граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України, за контрактом до перевірки не надано. Довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни щодо виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин до перевірки не надано.

Документи, які свідчать про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла за контрактом до перевірки не надано.

Таким чином, за результатами перевірки виконання умов імпортного контракту, контролюючим органом було обґрунтовано встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII, а саме несвоєчасне надходження товару (продукції) на суму 14000 євро (еквівалент 433580 грн). Суд вважає доводи позовної заяви в цій частині необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору.

Водночас, суд враховує доводи позовної заяви в частині того, що загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Так, вартість товару складає 14000 євро, що становить еквівалент 433580,00 грн (не заперечується відповідачем та відображено в акті перевірки), а сума нарахованих штрафних санкцій складає 525483,08 грн, тобто перевищує вартість непоставленого товару, що є порушенням ч. 5 ст. 13 Закону № 2473.

У ч. 5 ст. 13 Закону № 2473, визначено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Суд звертає увагу на те, що за наведеними нормами, пеня накопичується, але її загальна сума не може перевищувати ті кошти, які не були отримані за договором, що діє для певних видів заборгованостей, зокрема, пов`язаних з валютними операціями та порушенням строків розрахунків, що запобігає надмірному покаранню, коли пеня за прострочку стає більшою, ніж сам основний борг чи вартість недоставленого товару, що є балансуванням інтересів сторін та запобігання зловживанням при нарахуванні штрафних санкцій.

У даному випадку, вартість товару складає 14000 євро, що становить еквівалент 433580,00 грн, а сума нарахованих штрафних санкцій складає 525483,08 грн, тобто перевищує вартість непоставленого товару, що є порушенням ч. 5 ст. 13 Закону № 2473, з огляду на що, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині 91903,08 грн, що перевищує встановлене ч. 5 ст. 13 Закону № 2473 обмеження розміру нарахованої пені (нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків здійснюється до розміру суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Отже, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених стаст.ттею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16.11.2023 № 0071912/0706 у частині нарахування пені у розмірі 91903,08 грн. У іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Національного центру "Мала академія наук України" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16.11.2023 № 0071912/0706 у частині нарахування пені у розмірі 91903,08 грн (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот три гривні 08 коп).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Національного центру "Мала академія наук України" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,54 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 54 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.