Справа № 160/21111/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» (далі - ТОВ «УТК «ФЛАГМАН», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці (далі митниця, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025.
Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
15.09.2023 між ТОВ «УТК «ФЛАГМАН» (покупець) та компанією JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD (Китайська Народна Республіка), (продавець) укладено Контракт №15092023 (далі Контракт).
Відповідно до пункту 1.1. Контракту предметом останнього є поставка стрічки клейкої пакувальної (товар). Поставка товару здійснюється відповідно до замовлення покупця. Кожне замовлення укладається у формі проформи інвойс, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. У кожній проформі інвойс сторони погоджують конкретний перелік товару та інші умови.
Згідно з пунктом 2.1. Контракту валютою розрахунків є долар США.
Пунктом 2.2. Контракту визначено, що загальна вартість товару, що буде поставлятись по цьому Контракту, становить 1000000 доларів США, та складається із сум інвойсів.
Відповідно до пункту 2.3. Контракту ціни окремих позицій будуть вказані у проформі інвойс до цього Контракту.
Ціни на товар вказуються відповідно до курсу долару США за 1 кг ваги, або за певну одиницю на умовах FOB NINGBO. Умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, про що підписується додаткова угода (пункт 2.4. Контракту).
Згідно з пунктом 3.1. Контракту оплата товару проводиться згідно умов, зазначених у проформі інвойс.
На підставі пункту 4.1.Контракту протягом 72 годин від дати відвантаження товару зі складу продавця, продавець повинен відправити електронною поштою або факсом інформацію про відвантаження: а) комерційний інвойс; б) пакувальний лист; в) проформа інвойс.
При тлумаченні положень Контракту в базисних умовах поставок будуть використовуватися правила тлумачення міжнародних торгових термінів, відповідно до положень «Інкотермс 2010» (пункт 4.2. Контракту).
На виконання умов Контракту, сторонами попередньо узгоджено проформу інвойс від 15.11.2024 №YWJX24-11150123 на суму 39 479,25 доларів США, якою також визначено опис товару, його кількість, ціну за одиницю товару, умови поставки: FOB Ningbo, China, порядок розрахунків: 7 896,00 доларів США - попередня оплата, строк поставки - 30 днів з моменту отримання попередньої оплати за товар.
ТОВ «УТК «ФЛАГМАН» здійснено попередню оплату товару, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №162 від 26.11.2024 на суму 7 896,00 доларів США.
Митна вартість товарів, заявлених до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
За результатом опрацювання поданих декларантом документів Дніпровська митниця дійшла висновку, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах, поданих до митного оформлення, наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при обчисленні, а саме: у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
Декларанту сформовано електронне повідомлення, оскільки митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 53 МК України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- каталоги, специфікації, виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом за вих. №22/04-2 від 22.04.2025 ТОВ «УТК «ФЛАГМАН» надано Дніпровській митниці пояснення, якими повідомлено про те, що додаткові документи до митного оформлення не надаватимуться, просило завершити митне оформлення товарів у встановлений МК України термін.
За поданою митною декларацією Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025.
Підставою для прийняття спірного рішення слугували такі обставини:
- декларантом до митного оформлення товарів надано банківські платіжній документ, що стосується товару від 26.11.2024 № 162, що не містять підписів та печаток уповноваженого банку. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі, якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно- правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізити платіжного документу, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Пунктом 2.1 даного Положення визначено, які реквізити воно має містити, в тому числі «підписи відповідальних осіб платника згідно з наданим до банку платника переліком осіб, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком. У разі подання електронного розрахункового документа відповідальні особи платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком, накладають відповідний електронний(і) підпис(и) згідно з вимогами, установленими нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України». Проте надані до митного контролю платіжний документ сформований в електронному вигляді та не містять жодних поміток передбачених вищезазначеним положенням. Таким чином, дане платіжне доручення не є документом, що підтверджують факт передоплати за товар;
- декларантом до митного оформлення наданий прайс-лист від 13.11.2024 №б/н, наданий підприємством JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD. При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. Згідно із загальносвітовою практикою прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Наданий прайс-лист компанії JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD. від 13.11.2024 №б/н, наданий декларантом, має суб`єктивний характер (складений для ТОВ «УКТ «ФЛАГМАН») та містить цінову інформацію виключно щодо товарів, зазначених у проформі інвойсі від 15.11.2024 №YWJX24-11150123 та інвойс від 15.01.2025 №YWJX24-11150123, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців в умовах вільної конкуренції;
- відповідно до інформації Інтернет ресурсу www.maersk.сom контейнер з товаром № SELU4122965 на морському судні «MSC OLIVER/503W» вийшло з порту Ningbo (Китай) 29.01.2025, а 11.03.2025 контейнер з товаром прибув у порт Порт Саїд (Єгипет), де його перевантажено на судно «MAERSK VALPARAISO/514N», і відправлено у порт Констанца (Румунія). Інформація щодо перевантаження контейнера № SELU4122965 на інші судна, розвантажувальні роботи за маршрутом порт Ningbo (Китай) до порту Констанца (Румунія), а також включення не відображено у наданих документах, а саме рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.04.2025 № 218 довідка, що підтверджує вартість перевезення від 17.04.2025 № 1704;
Позивач не погоджується із зазначеними рішеннями митного органу, у зв`язку з чим, звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 МК України визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
За змістом статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів (пункт 1 частини 1 статті 50 МК України).
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частин 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 частини 2 статті 52 МК України).
Згідно з частинами 1, 5 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Приписами пункту 1, 5, 6 частини 10 статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України
Пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість є у тому числі і транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 частини 2 статті 52 МК України).
Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21 статті 58 МК України).
Аналізуючи вказані норми митного законодавства, можна дійти висновку, що саме на декларанта покладено обов`язок надавати митному органу під час митного оформлення товару банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, при цьому, використані декларантом документи повинні бути об`єктивними, підтвердженими документально та піддаватися обчисленню, також підлягають включення до ціни товару і витрати на його транспортування, які не були включені до ціни товару, а у разі, якщо дані, які містяться у поданих документах, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.
Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
При цьому суд також звертає увагу на таке.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що інформація, яка міститься в поданих до митного контролю та оформлення документах містить різні відомості щодо одиниці виміру, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 3.1 Контракту оплата товару проводиться згідно умов, зазначених у проформі інвойс.
Інвойс це первинний документ у міжнародній торгівлі, який супроводжує вантаж на всьому шляху закордон. Його створює продавець та надсилає покупцю.
Проформа-інвойс це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. У проформі інвойсі зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись.
Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни.
Як встановлено судом, на виконання умов Контракту, сторонами попередньо узгоджено проформу інвойс від 15.11.2024 №YWJX24-11150123 на суму 39 479,25 доларів США, якою також визначено опис товару, його кількість, ціну за одиницю товару, умови поставки: FOB Ningbo, China, порядок розрахунків: 7 896,00 доларів США - попередня оплата, строк поставки - 30 днів з моменту отримання попередньої оплати за товар.
Під час формування остаточного замовлення сторони змінили кількість товару до поставки, що відображено у комерційному інвойсі.
З пояснень представника позивача вбачається, що у проформі інвойс вартість товару №1 становить 5 700,00 дол. США, ціна за одиницю товару визначена за 1 рулон і становить 285,00 дол. США за рулон.
Аналогічний підхід до визначення цині за одиницю товару застосовано і до інших товарів, вартість якого з за одиницю зазначена за 1 метр плівки в комерційному інвойсі:
0,075311985 дол. США х 4 000 м = 301,25 дол. США (товар №2);
0,0903756 дол. США х 4 000 м = 361,50 дол. США (товар №3);
0,0853121 дол. США х 4 000 м = 341,25 дол. США (товар №4);
0,092812938 дол. США х 4 000 м = 371,25 дол. США (товар №5).
Наведені представником позивача пояснення свідчать про те, що різниця ціни між показниками проформа-інвойсу та комерційного інвойсу зумовлена виключно застосуванням різних одиниць виміру товару (рулон та метр), а не зміною або невідповідністю ціни. Проведені розрахунки підтверджують, що вартість одного рулона, визначена на підставі ціни за метр, повністю відповідає ціні за одиницю товару, зазначеній у проформа-інвойсі, як щодо товару №1, так і щодо інших товарних позицій.
Отже, вартість товару в обох інвойсах є ідентичною, а використання різних одиниць виміру не впливає на узгоджену сторонами ціну та не свідчить про наявність розбіжностей у документах. Враховуючи, що наведені пояснення відповідачем не спростовані, підстави для сумнівів у достовірності заявленої позивачем митної вартості відсутні.
Щодо зауважень митного органу про можливість коригування ціни товару (надання продавцем знижки), суд зазначає про таке.
Згідно з частиною 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Частиною 2 статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.
Наведені обставини підтверджують право сторін договору за взаємною згодою погоджувати зміни до ціни товару. Відповідно до принципу свободи договору сторони є вільними у визначенні вартості товару, умов його поставки та інших істотних умов зовнішньоекономічної операції, якщо такі домовленості не суперечать вимогам законодавства.
За таких умов висновок митного органу про наявність розбіжностей у ціні товару, заявленого до митного оформлення, та даних, наведених у супровідних документах, є безпідставним і не підтверджується матеріалами справи.
Щодо зауважень відповідача відносно відомостей у платіжних документах, суд зазначає про таке.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд звертає увагу, що відповідно до приписів статті 53 Митного кодексу України подання до митного органу банківських платіжних та/або бухгалтерських документів, які підтверджують вартість товару, не є безумовним чи обов`язковим. У процедурах контролю правильності визначення митної вартості предметом доказування є саме ціна товару та інші складові митної вартості, а не реквізити документів, що підтверджують факт або спосіб оплати.
Реквізити платіжних документів не стосуються безпосередньо числового значення митної вартості товару, а тому не повинні враховуватися органом доходів і зборів під час здійснення контролю митної вартості. Відповідно, формальні недоліки в їх оформленні або можливі суперечності між такими відомостями не можуть свідчити про наявність розбіжностей у даних щодо митної вартості товару.
Більше того, наявність суперечностей у документах, поданих на підтвердження митної вартості, сама по собі не є правовою підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.
Крім того, враховуючі надані до митного оформлення документи, суд звертає увагу на таке.
Митниці для митного оформлення товару та до суду позивачем на підтвердження попередньої оплати товару надана платіжна інструкція в іноземній валюті (SWIFT) №162 від 26.11.2024 на суму 7 896,00 доларів США.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, надана позивачем платіжна інструкція в іноземній валюті (SWIFT) №162 від 26.11.2024 містить усі необхідні реквізити, передбачені нормативними документами: посилання на Контракт та проформа-інвойс, дату та суму операції в доларах США, найменування банку відправника і банку отримувача, а також код відправлення.
Про належність та достатність повідомлень системи SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunications), як доказів здійснення операції з переведення іноземної валюти, встановлено Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 у справі №826/9719/16.
Щодо зауважень митниці до наданого позивачем прайс-листа, суд зауважує, що прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми для нього.
Згідно з усталеною практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Таким чином, зауваження митного органу щодо наданого прайс-листа не можуть вважатися підставою ані для витребування додаткових документів, ані для його неврахування як документа, що підтверджує вартість товару.
Більше того, зазначені документи формувалися та надавалися позивачу компанією-продавцем, у зв`язку з чим товариство не має жодного впливу на їх зміст або можливість внесення до них будь-яких додаткових відомостей. За таких обставин посилання митниці на недоліки прайс-листа є безпідставними та не можуть свідчити про недостовірність заявленої митної вартості товару.
Щодо зауважень митниці про не відображення витрат на перевантаження контейнера №SELU4122965 на інше судно в порті Порт Саїд (Єгипет), за маршрутом порт Ningbo (Китай) до порту Констанца (Румунія), у витратах на транспортування товару, суд зазначає таке.
Суд звертає увагу, що позивачем до митного контролю для підтвердження вартості транспортування та всіх її складових було надано: рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг №218 від 17.04.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1704 від 17.04.2025; автотранспортну накладну №160000 від 16.04.2025; заявку №20/01/25 на перевезення вантажу від 20.01.2025 до договору №01/08-22 від 01.08.2022; договір транспортного експедирування №01/08-22 від 01.08.2022; договір транспортного експедирування №UA00230931 від 01.01.2021; договір про перевезення б/н від 26.01.2024; коносамент №248831353 від 29.01.2025.
Факт наданих транспортно-експедиційних послуг та їх оплати документально підтверджений та відповідні документи були надані відповідачу під час митного оформлення товарів та суду під час розгляду даної справи.
З огляду на викладене, суд вважає, що надані позивачем документи повною мірою підтверджують факт транспортування імпортованого товару та розмір понесених витрат під час транспортування.
Разом з тим, суд зазначає, що інформація щодо перевантаження контейнера №SELU4122965 на інше судно, розвантажувальні роботи за маршрутом порт Ningbo (Китай) порт Саїд (Єгипет), а також включення не відображено у наданих документах, у зв`язку з тим, що дане перевезення є комбінованим, фрахт та всі маніпуляції з вантажем, перевалки увійшли у вартість морського перевезення, визначену рахунком №218 від 17.04.2025, та був вкладений єдиний коносамент з порту Нінгбо, Китайська Народна Республіка до порту Констанца (Румунія).
Таким чином, з урахуванням умов контракту та наданих позивачем документів, перевезення контейнера №SELU4122965 було здійснено за єдиним коносаментом з порту Нінгбо (Китай) до порту Констанца (Румунія), а всі витрати, пов`язані з фрахтом та перевантаженням, включені до загальної вартості морського перевезення. За таких обставин відображення окремих витрат на перевантаження не є обов`язковим, оскільки вони вже враховані у загальній сумі фрахту та становлять складову комбінованого перевезення, що не впливає на достовірність визначення митної вартості товару.
З огляду на викладене, суд не приймає до уваги твердження митниці про не підтвердження витрат на транспортування товарів.
Щодо тверджень митниці про те, що позивачем не забезпечено відповідно до статтті 254 МК України переклад документів, поданих до митного оформлення, та необхідності забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідач не повідомив, які конкретно документи необхідно перекласти та не обґрунтував необхідність здійснення такого перекладу.
За таких умов посилання митного органу на відсутність перекладу документів є формальним і не може вважатися належною підставою для коригування митної вартості.
Отже, подані позивачем до митного органу документи в їх сукупності підтверджують заявлену митну вартість товару та всі її складові, не містять розбіжностей, а відомості щодо визначення митної вартості є достовірними, об`єктивними, документально підтвердженими, такими, що піддаються обчисленню та дають змогу ідентифікувати задекларований товар.
З огляду на вищезазначене, зауваження митного органу до наданих на підтвердження заявленої митної вартості товарів документів, що викладені у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
У зв`язку з наведеним суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для витребування додаткових документів у декларанта та для коригування заявленої ним митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Отже, суд дійшов висновку, що рішення Дніпровської митниці №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ УТК «ФЛАГМАН» у цій справі представляв адвокат Соколов Д.І., повноваження якого на представництво інтересів ТОВ УТК «ФЛАГМАН» у Дніпропетровському окружному адміністративному суді підтверджуються ордером серії АЕ №1211408 від 06.07.2023.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Соколов Д.І. діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3073, котре видано Радою адвокатів Дніпропетровській області 18.05.2016.
Між ТОВ УТК «ФЛАГМАН» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «СМАРТ ЮРИСТ» в особі керуючого партнера Соколова Д.І. (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги №64 від 02.01.2019 (далі Договір).
На підставі пункту 1.1. Договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно з пунктом 4.1. Договору, надання правничої допомоги оплачується в розмірах і на умовах, встановлених Додатком до цього Договору.
Приймання-передача наданих послуг щомісячно оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, по факту надання послуг, але не пізніше 5 числа кожного місяця, наступного за місяцем, в якому надані послуги. Клієнт протягом 3 календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг повинен підписати його, і направити адвокатському об`єднанню або надати у цей же строк мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну акт приймання-передачі наданих послуг вважається прийнятим та підписаним клієнтом і підлягає оплаті клієнтом без заперечень (пункт 4.2. Контракту).
25.06.2025 сторонами Договору підписано додаткову угоду №29 до Договору про надання адвокатським об`єднанням таких послуг клієнту:
1) підготовка та подача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025, що включає:
- аналіз отриманих від клієнта документів;
- надання правової кваліфікації обставин справи;
- визначення нормативно-правової підстави вимоги,
- моніторинг судових рішень;
- визначення судової практики застосування правових норм для визначення правової позиції;
- підготовка адміністративного позову про визнання протиправним скасування рішення пре коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025;
- подача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025;
2) супровід адвокатами адвокатського об`єднання у суді першої інстанції справи за позовом клієнта до Дніпровської митниці (код. СДРПОУ ВП 43971371) про про визнання протиправним скасування рішення пре коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025.
Вартість послуг: 8000,00 грн.
22.09.2025 сторонами Договору підписаний акт приймання-передачі наданих послуг №28, виконаних на загальну суму 8000,00 грн.
28.10.2025 адвокатським об`єднанням ТОВ «УТК «ФЛАГМАН» виставлений рахунок на оплату №467 на суму 8000,00 грн.
Зі змісту наданих адвокатом послуг випливає, що ТОВ «УТК «ФЛАГМАН» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із цією справою, у розмірі 8000,00 грн.
Від відповідача до суду надійшли заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі.
Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.
З огляду на зазначене, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №1964 від 21.07.2025.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн та на сплату судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110130/2025/000153/1 від 22.04.2025.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати:
- пов`язані зі сплатою витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок;
- пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар