Справа № 520/26702/25
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 січня 2026 року справа №520/26702/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" (далі по тексту - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України про відмову у наданні ліцензії від 10.09.2025 №1450-р/лєр;

- зобов`язати Державну податкову службу України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" ліцензію на право виробництва біоетанолу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що здійснював діяльність по виробництву біоетанолу та у зв`язку із закінченням терміну дії ліцензії, було проведено атестацію виробництва позивача та 14.08.2025 позивач подав до ДПС України заяву за №3397/АП про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу. Позивач зазначає, що вказана заява була сформована у відповідності до ч.3 ст.43 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №3817, із наданням всіх додатків за переліком, наведеним у ч.4 ст.43 Закону №3817. Однак, позивач отримав Рішення відповідача від 10.09.2025 №1450-р/лєр., яким відмовлено позивачу у наданні ліцензії на право виробництва біоетанолу з підстав недотримання вимог п.5 ч.1 ст.45 Закону №3817, а саме - неподання або подання не в повному обсязі разом із заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності копій документів, визначеними цим законом. В обґрунтуванні рішення зазначено, що заявником не надано схему встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності, що унеможливлює підтвердження дотримання ним вимог ч.2 ст.6 Закону №3817. Позивач вважає таке рішення безпідставним та необґрунтованим, оскільки усі документи, що передбачені ч.4 ст.43 Закону № 3817, були додані ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" до заяви про надання ліцензії на право виробництва біоетанолу. Додатково до заяви позивачем були надані документи в підтвердження, що виробництво біоетанолу ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" повністю відповідає вимогам п.2 ст.3 Закону №3817. Крім того, позивач вказує, що на час розгляду заяви ДПС України вже була отримана оновлена схема встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу в умовах ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", оскільки таку схему позивач направляв в строки відповідно до Податкового кодексу України та будь-яких заперечень чи зауважень щодо оновленої схеми встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом від ДПС України не надходило.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ДПС України 29.10.2025 за допомогою системи "Електронний суд" надіслало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки позивачем не надано схему встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності, що унеможливлює підтвердження дотримання ним вимог частини 2 статті 6 Закону №3817. ДПС України вказує, що розглядає повний пакет поданих документів до заяви разом з усіма додатками на дату подання такої заяви. Які документи було подано позивачем до такої заяви відповідачу не відомо. Відповідач також зазначив, що в обґрунтуванні прийняття рішення зазначено, що відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 43 Закону №3817 виробництво спирту етилового, що класифікується за товарними позиціями 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД, та біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання, що мають встановлені та безперервно функціонуючі цілодобову систему відеоспостереження та контрольно-пропускну систему, у посиланні на вищезазначену статтю Закону № 3817 була допущена описка, а саме: вказана стаття 43 замість статті 3.

Позивач 05.11.2025 за допомогою системи "Електронний суд" на адресу суду надіслав відповідь на відзив, у якій він наполягає на безпідставності та необґрунтованості рішення контролюючого органу, зазначаючи, що перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу, відповідно до ч.4 ст.43 Закону №3817, не передбачає направлення схеми встановленої системи відеоспостереження, в свою чергу, позивач наполягає на тому, що направляв оновлену схему встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України.

Розглянувши усі надані сторонами документи, у тому числі ті, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" та наявні у підсистемі "Діловодство спеціалізованого суду" з моменту звернення позивачем до суду з цією позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" (податковий номер 36031709) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.09.2010 за №000322. Основним видом діяльності за КВЕД є: 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин.

ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" має відповідні виробничі потужності та здійснювало діяльність по виробництву біоетанолу на підставі ліцензії на виробництво біоетанолу терміном дії з 01.07.2020 до 01.07.2025 за адресою: Сумська область, Сумський район, село Будилка, вулиця Заводська, будинок 1Г.

У зв`язку із закінченням терміну дії ліцензії, відповідно до вимог Закону України від 18.06.2024 №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ТОВ «Компанія «Еко-Енергія» було подано до Державної податкової служби України заяву про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу (зареєстрована 14.08.2025 за №3397/АП).

До вказаної заяви позивач надав копії документів: договір Оренди майна укладеного між ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" та ТОВ Будильський експериментальний завод» №3/2024 від 01.01.2024; додаток до договору оренди майна №3/2024 №1 від 01.01.2024; акт прийому-передачі майна до договору оренди майна №3/2024 № б/н від 01.01.2024; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №1 від 01.07.2024; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №2 від 05.08.2024; акт прийому-передачі до договору оренди майна №3/2024 №б/н від 05.08.2024; додаток до договору оренди майна №3/2024 №1 від 05.08.2024; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №3 від 15.10.2024; акт прийому-передачі до договору оренди майна №3/2024 № б/н від 15.10.2024; додаток до договору оренди майна №3/2024 №1 від 15.10.2024; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №4 від 30.11.2024; акт передавання-повернення майна до договору оренди майна №3/2024 № б/н від 30.11.2024; додаток до договору оренди майна №3/2024 №2 від 30.11.2024; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №5 від 01.04.2025; акт прийому передачі до договору оренди майна №3/2024 № б/н від 01.04.2025; додаток (в новій редакції від 01.04.2025) до договору оренди майна №3/2024 №1 від 01.04.2025; додаткова угода до договору оренди майна №3/2024 №6 від 19.05.2025; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів № ВЭ-0092 від. 01.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0093 від 01.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №1 від 28.01.2025; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів № 4 від 30.12.2024; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000321 від 30.11.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000320 від 30.11.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000401 від 31.12.2018; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000223 від 01.11.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №0 від 21.10.2024; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №0 від 21.10.2024; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000130 від 31.08.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000228 від 01.06.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0089 від 01.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000347 від 28.12.2018; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №5 від 28.02.2025; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000129 від 31.08.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000462 від 31.12.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000400 від 31.12.2018; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000210 від 31.10.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000210 від 31.10.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00100 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00101 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00102 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00103 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00104 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00105 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00106 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00107 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00108 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0114 від 12.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0115 від 12.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0122 від 12.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000068 від 31.01.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000306 від 31.10.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000237 від 30.11.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000183 від 31.10.2016; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000070 від 31.01.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000071 від 31.01.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000034 від 31.01.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів № ВЭ-0000036 від 31.01.2013; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-00109 від 10.12.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000549 від 31.12.2014; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000179 від 30.09.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000180 від 30.09.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000136 від 31.08.2015; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0027 від 30.06.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0030 від 30.06.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0031 від 30.06.2012; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000181 від 30.04.2013; договір з акредитованою лабораторією ТОВ «ГАЙСИНБІОЛАБ» №25/03-2025 25.03.2025; додаткова угода до Договору з акредитованою лабораторією ТОВ «ГАЙСИНБІОЛАБ» № 1 від 14.07.2025; атестат акредитації НААУ ТОВ «ГАЙСИНБІОЛАБ» №201712 від 15.02.2024; атестат виробництва ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" №UA.А.023-25 від 01.05.2025; перелік технологічного обладнання №б/н від 12.03.2025; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою Сумська обл., Сумський р., с. Будилка, вулиця Заводська, будинок 1 Г №430853646 від 11.06.2025; лист про встановлення та функціонування система відеоспостереження №159 від 12.06.2025; висновок експерта, виданий Волинською торгово-промисловою палатою щодо кодів УКТЗЕД на продукцію ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" № В-525 18.04.2023; висновок експерта, виданий Волинською торгово-промисловою палатою щодо кодів УКТЗЕД на продукцію ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" № В-480 від 11.04.2025; платіжна інструкція №411 від 12.05.2025 на 1 аркуші.

Рішенням Державної податкової служби України від 10.09.2025 №1450-р/лєр. позивачу відмовлено у наданні ліцензії на право виробництва біоетанолу.

Обґрунтування та підстави для прийняття рішення:

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 43 Закону №3817 виробництво спирту етилового, що класифікується за товарними позиціями 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД, та біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання, що мають встановлені та безперервно функціонуючі цілодобову систему відеоспостереження та контрольно-пропускну систему. Основні вимоги до цілодобової системи відеоспостереження визначені частиною 2 статті 6 Закону № 3817. Заявником не надано схему встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності, що унеможливлює підтвердження дотримання ним вимог частини 2 статті 6 Закону №3817.

На підставі пункту 5 частини 1 статті 45 Закону №3817 (неподання або подання не в повному обсязі разом із заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності копій документів, визначених цим Законом) відмовити у наданні ліцензії на право виробництва біоетанолу.

Не погодившись з рішенням ДПС України від 10.09.2025 №1450-р/лєр. про відмову у наданні ліцензії, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються приписами Податкового кодексу України, Законом України від 18.06.2024 №3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817), застосовується у редакції, чинній на момент виникнення таких правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №3817 виробництво спирту етилового, що класифікується за товарними позиціями 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД, та біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання, що мають:

1) встановлені та безперервно функціонуючі цілодобову систему відеоспостереження та контрольно-пропускну систему;

2) повний технологічний цикл виробництва;

3) встановлені на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового неденатурованого, розташованому на акцизному складі, витратоміри-лічильники спирту етилового, призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронній формі даних про обсяг отримання або відпуску спирту етилового в декалітрах 100-відсоткового спирту, приведеного до температури 20° C, та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Фланцеві з`єднання та/або елементи з`єднання витратомірів-лічильників спирту етилового повинні бути обладнані електромагнітними клапанами закритого типу, які за відсутності керуючого сигналу мають закрите положення;

4) встановлені на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового денатурованого, біоетанолу, розташованому на акцизному складі, масові витратоміри, призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронній формі даних про обсяг отримання та/або відпуску спирту етилового денатурованого, біоетанолу у кілограмах, та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Фланцеві з`єднання та/або елементи з`єднання масових витратомірів повинні бути обладнані електромагнітними клапанами закритого типу, які за відсутності керуючого сигналу мають закрите положення;

5) нанесені пломби у місцях можливого доступу до спирту етилового та біоетанолу на обладнанні, устаткуванні, спиртових комунікаціях та приладах їх обліку;

6) місця зберігання спирту етилового, біоетанолу, зареєстровані в Єдиному реєстрі місць зберігання.

Відповідно до п. 230.1.1 статті 230 Податкового кодексу України, схема встановлення цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском спирту етилового на акцизних складах, на території яких виробляється спирт етиловий, у тому числі біоетанол, надсилається центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку не пізніше 10 робочих днів, що настають за днем введення такої системи в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 33 Закону № 3817 суб`єкти господарювання, які здійснюють виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв (крім малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв дистилятів та малих виробництв пива), тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ферментацію тютюнової сировини, підлягають обов`язковій атестації на відповідність повного технологічного циклу виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв (крім малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв дистилятів та малих виробництв пива), тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ферментації тютюнової сировини. Атестація суб`єктів господарювання, визначених частиною першою цієї статті, проводиться органом державної влади та/або підприємством, установою, організацією, утвореними або визначеними Кабінетом Міністрів України, за участю посадової особи / посадових осіб органу ліцензування.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №3817 органами ліцензування є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; 2) територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до п.3. ч.2 ст.41 Закону №3817 визначено вид ліцензії: на право виробництва біоетанолу.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону №3817 ліцензії на право виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини надаються та їхня дія припиняється органом ліцензування - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №3817 Ліцензія на право провадження відповідного виду господарської діяльності надається органом ліцензування шляхом прийняття рішення про надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Для отримання ліцензії суб`єкт господарювання подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у паперовій або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. (ч. 2 ст. 43 Закону № 3817).

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону №3817 до заяви про отримання ліцензії на право виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв (крім малих виробництв дистилятів, малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв пива), тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини додаються:

1) копія документа, що засвідчує право власності або право користування об`єктами/ об`єктом нерухомого майна (його частиною) / приміщеннями/приміщенням (його частиною), що використовуються для виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, для ферментації тютюнової сировини;

2) перелік технологічного обладнання, що перебуває у власності суб`єкта господарювання, або копії документів, що підтверджують право користування суб`єкта господарювання технологічним обладнанням, що забезпечує повний технологічний цикл виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ферментації тютюнової сировини;

3) копія договору з лабораторією (у разі відсутності власної лабораторії) - для ліцензій на право виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах;

4) копія документа, що підтверджує право користування земельною ділянкою, на якій вирощується тютюн/здійснюється ферментація тютюнової сировини, із зазначенням кадастрового номера такої земельної ділянки - для ліцензій на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини;

5) атестат виробництва - для ліцензій на право виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв (крім малих виробництв дистилятів, малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв пива), тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, на право ферментації тютюнової сировини.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону №3817 Підставами для прийняття органом ліцензування рішення про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є:

1) відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про заявника (крім іноземних суб`єктів господарської діяльності, які діють через свої зареєстровані постійні представництва, та осіб, які ведуть облік результатів діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи) або наявність відомостей про державну реєстрацію його припинення;

2) відсутність обов`язкової реєстрації або взяття на облік суб`єкта господарювання у податкових органах, або відсутність повідомлення суб`єкта господарювання про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які здійснюватиметься відповідний вид ліцензійної діяльності, відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України;

3) відсутність відомостей про державну реєстрацію (легалізацію, акредитацію чи засвідчення факту створення в інший спосіб) постійного представництва іноземного суб`єкта господарської діяльності та/або про взяття його на облік у контролюючому органі;

4) подання заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності не за встановленою формою або з порушенням порядку її подання;

5) неподання або подання не в повному обсязі разом із заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності копій документів, визначених цим Законом;

6) підписання заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності особою, яка не має на це повноважень;

7) виявлення розбіжностей у відомостях, наведених у заяві про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі підакцизними товарами (продукцією), та відомостях інформаційних баз даних органу ліцензування щодо фіскальних номерів реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок, наявних у місці роздрібної торгівлі;

8) наявність інформації про здійснення контролю над заявником у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", резидентами держави, що здійснює збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України";

9) наявність в органу ліцензування інформації про рішення суду, що набрало законної сили, яким заявнику встановлена заборона на провадження окремого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію указом Президента України про застосування до суб`єкта господарювання санкції, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції";

10) подання заяви про отримання ліцензії з порушенням строків, визначених частиною дев`ятою статті 46 цього Закону;

11) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, щодо коду класифікації доходів бюджету, суми внесеного платежу, номера і дати платіжної інструкції, що підтверджує внесення річної плати або щоквартальної частини річної плати за відповідну ліцензію, фактичним даним органу ліцензування;

12) невстановлення цілодобової системи відеоспостереження у випадках, передбачених цим Законом;

13) наявність інформації, що заявник на дату подання заяви на отримання ліцензії не пройшов електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті з дотриманням вимо Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" або не здійснює листування з контролюючим органом через електронний кабінет або контролюючим органом прийнято заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону №3817 у рішенні про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності обов`язково зазначаються такі відомості: 1) реквізити (номер і дата) рішення (дата у форматі ДДММРРРР); 2) найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 3) реквізити (номер і дата) заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (дата у форматі ДДММРРРР); 4) про заявника: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ; для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України; для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва; 5) вид ліцензії, у наданні якої відмовлено; 6) підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності із зазначенням пункту частини першої цієї статті; 7) строк набрання рішенням про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності чинності; 8) строки і порядок оскарження прийнятого рішення про відмову у наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (у тому числі найменування та місцезнаходження податкового органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов); 9) кваліфікована електронна печатка податкового органу.

З оскарженого рішення про відмову у наданні ліцензії від 10.09.2025 №1450-р/лєр вбачається, що підставою для прийняття такого рішення вказано недодержання заявником вимог п. 5 ч. 4 ст. 43 Закону № 3817 та на підставі п. 5 ч. 1 ст. 45 йому відмовлено у наданні ліцензії (неподання або подання не в повному обсязі разом із заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності копій документів, визначених цим Законом). Обґрунтування прийняття рішення зазначено, що відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 43 Закону №3817 виробництво спирту етилового, що класифікується за товарними позиціями 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД, та біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання, що мають встановлені та безперервно функціонуючі цілодобову систему відеоспостереження та контрольно-пропускну систему. Основні вимоги до цілодобової системи відеоспостереження визначені частиною 2 статті 6 Закону № 3817. Заявником не надано схему встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності, що унеможливлює підтвердження дотримання ним вимог частини 2 статті 6 Закону №3817.

Суд зазначає, що у даному випадку між сторонами виник спір щодо правомірності рішення ДПС України від 10.09.2025 №1450-р/лєр про відмову у наданні ліцензії на право виробництва біоетанолу.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Послідовний правовий аналіз наведених положень Закону №3817 свідчить, що для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на право виробництва біоетанолу у порядку ч.5 ст.43 Закону № 3817 має бути встановлено та підтверджено відповідними доказами факт відсутності повного пакету документів, якій є обов`язковим для прийняття видачі ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи у зв`язку із закінченням терміну дії ліцензії позивачем було подано до Державної податкової служби України заяву про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу разом із додатками, які перелічені в п. 13 заяви (зареєстровано ДПС України 14.08.2025 за № 3397/АП). Вказане не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що разом із заявою про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу, окрім документів, що визначенні ч. 4 ст. 43 Закону № 3817, позивачем було подано лист № 159 від 12.06.2025.

Вказаним листом ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" повідомляє ДПС України, акцизний склад ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", на території якого виробляється біоетанол та який знаходиться за адресою вул. Заводська, 1 "Г", с. Будилка, Сумський р-н, Сумська обл., 42238, обладнаний цілодобовою системою відеоспостереження. Оновлена схема встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу була направлена Головному управлінню ДПС у Сумській області 10.06.2025. Цілодобова система відеоспостереження постійно функціонує та відповідає вимогам ст. 6 Закону України від 18.06.2024 №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Позивачем забезпечено відеозапис із збереженням даних відеозапису не менше 30 календарних днів та надано доступ (у тому числі віддалений) посадовим особам податкового органу за місцезнаходженням акцизного складу до цілодобової системи відеоспостереження, мультимедійної інформації (онлайн-трансляції та до архіву відеозаписів з можливістю збереження інформації) з цілодобової системи відеоспостереження.

В матеріалах справи наявний лист №153 від 10.06.2025 щодо оновлення схеми встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу в умовах ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" та додатки до листа копії наказу ТОВ «Компанія "Еко-Енергія" від 10.06.2025року № 34 «Про оновлення схеми встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу», схеми встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу в умовах ТОВ "Компанія "Еко-Енергія". Вказаний лист направлявся через електронний кабінет платника податків ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" до ДПС України та був зареєстрований відповідачем 10.06.2025 об 11.06 за номером 24963/6. Факт отримання вказаного листа разом з документами не спростовано відповідачем.

Позивач зазначає, що будь-яких заперечень чи зауважень щодо оновленої схеми встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу до цього часу від ДПС України не надходило. Протилежного відповідачем не заявлено та не доведено.

У матеріалах справи також міститься лист №153 від 10.06.2025 аналогічного змісту разом з додатками, який направлявся позивачем до ГУ ДПС у Сумській області (реєстраційний номер вхідного 15934/6).

Таким чином, позивачем були виконанні вимоги п.230.1.1 статті 230 Податкового кодексу України щодо направлення центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, схеми встановлення цілодобових систем відеоспостереження.

Тобто, на момент розгляду заяви про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу у відповідача була наявна інформація та документи щодо схеми встановленої системи відеоспостереження на акцизному складі позивача (вул. Заводська, 1 «Г», с. Будилка, Сумський р-н, Сумська обл., 42238) та відповідності такої схеми вимогам ст.6 Закону № 3817.

Суд також враховує, що перед поданням позивачем заяви про отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу проводилась атестація виробництва позивача за участю посадових осіб органу ліцензування. У матеріалах справи наявний звіт №А-912-ОП від 30.04.2025 про атестацію виробництва ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", в якому зазначено, що позивач має встановлену та безперервно функціонуючу цілодобову систему відеоспостереження, у наявності схема встановлення цілодобової системи відеоспостереження за виробництвом біоетанолу в умовах ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", затверджена директором від 14.10.2024. Схема встановлення цілодобової системи відеоспостереження надіслана суб`єктом господарювання листом від 17.10.2024 №125 до центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відповідно до вимог Закону України від 18.06.2024 №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що контролюючий орган розглядає повний пакет поданих документів до заяви разом з усіма додатками на дату подання такої заяви, та, що відповідачу не відомо які документи були подані позивачем до такої заяви, оскільки встановлений частиною 4 статті 43 Закону №3817 перелік документів не містить схеми встановленої системи відеоспостереження, натомість вимоги щодо направлення такої схеми визначені п. 230.1.1 статті 230 Податкового кодексу України та виконанні позивачем.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачем разом з заявою на отримання ліцензії на право виробництва біоетанолу були наданні документи відповідно до переліку ч. 4. ст. 43 Закону №3817, а на момент розгляду такої заяви відповідач мав можливість визначити дотримання заявником вимог частини 2 статті 6 Закону №3817, оскільки схема встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності позивача направлялась позивачем ДПС України відповідно до вимог п. 230.1.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, судом під час розгляду справи не встановлено недодержання позивачем вимог ч.4 ст.43 Закону №3817 та підстав для відмови у наданні ліцензії, передбачених п.5 ч.1 ст.45 Закону №3817, а саме - неподання разом із заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідної діяльності схеми встановленої системи відеоспостереження за адресою місця провадження діяльності позивача.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у наданні ліцензії на право виробництва біоетанолу позивачу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача від 10.09.2025 №1450-р/лєр про відмову у наданні ліцензії, яким ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" відмовлено у видачі ліцензії на право виробництва біоетанолу та, відповідно, його скасування та, як наслідок, правомірності позовних вимог платника податку у цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" ліцензію на право виробництва біоетанолу суд зазначає, що за правилами абзацу другого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені в законі.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

На переконання суду, ефективним та належним щодо спірних правовідносин способом захисту прав позивача є зобов`язання Державної податкової служби України повторно розглянути заяву ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" з доданими документами щодо видачі ліцензій на право виробництва біоетанолу з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" (просп. Байрона, буд.45, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61105, ) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд.8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 10.09.2025 № 1450-р/лєр про відмову у наданні ліцензії.

Зобов`язати Державну податкову служби України повторно розглянути заяву ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" з доданими документами щодо видачі ліцензій на право виробництва біоетанолу, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА