Справа № 320/15157/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Київ № 320/15157/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та обліку пені за порушення строку сплати податкового боргу з транспортного податку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м.Києві відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 з транспортного податку з фізичних осіб, шляхом скасування нарахованої у період з 19.05.2017 по 04.01.2023 пені у загальному розмірі 11031,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що контролюючим органом протиправно нараховано пеню на заборгованість позивача, що виникла на підставі наявного грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб, визначеного ППР від 24.05.2016 року №22429-13, оскільки ним своєчасно було її сплачено. На думку позивача, дії податкового органу є незаконними, оскільки при їх вчиненні відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону, відтак просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Позивач також надав до суду додаткові пояснення, в яких наголошено на безпідставному нарахуванні контролюючим органом штрафних санкцій та грошових зобов`язань ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано від відповідача в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали надати докази по справі, а саме :

- належним чином засвідчену копію інтегрованої картки ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з транспортного податку з фізичних осіб;

- детальний розрахунок пені за порушення строку сплати податкового зобов`язання з транспортного податку за період з 01.01.2017 до теперішнього часу.

Станом на 20.11.2025 року ухвалу суду від 10.05.2023 в частині витребування доказів в установлений строк відповідачем було не виконано.

У зв`язку з викладеним, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 повторно витребувано від Головного управління ДПС у м. Києві в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали надати докази по справі, а саме :

- належним чином засвідчену копію інтегрованої картки ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з транспортного податку з фізичних осіб;

- детальний розрахунок пені за порушення строку сплати податкового зобов`язання з транспортного податку за період з 01.01.2017 до теперішнього часу.

На виконання вимог ухвали суду від 20.11.2025 відповідачем надано до суду клопотання про долучення доказів, в якому долучені витребувані докази.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

У ОСОБА_1 виникла заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення від 24 травня 2016 року №22429-13, яким позивачу було визначено суму грошового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2016 року №22429-13 позивачем не було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.08.2019 по справі №640/18483/18 адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.08.2019 по справі №640/18483/18 Дніпровським районним відділом ДВС з позивача було стягнуто на користь Головного управління ДПС у м.Києві податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

У лютому 2020 року позивачем було одержано постанову виконавчого провадження № 61265169 про відкриття виконавчого провадження про стягнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000,00 грн. на користь Головного управління ДПС у м. Києві, що знаходиться за адресою : м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, 04116; .

04 березня 2020 року позивачем було в повному обсязі сплачена вищевказана заборгованість, що підтверджується квитанцією № 0.0..1.

12.03.2020р. головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Єзерською А.М. була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження з урахуванням того, що борг, виконавчий збір та витрати сплачено в повному обсязі.

04.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.09.2022 по справі №640/7128/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неперерахування коштів, сплачених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Дніпровського РВДВС в сумі 25 000 грн., на рахунок стягувача ГУ ДПС у м. КиєвіЮ, зобов`язано Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02000, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, код 35011660) перерахувати фактично стягнуті з ОСОБА_1 кошти на банківські реквізити стягувача ГУ ДПС у м. Києві.

При цьому, в січні 2023 року позивачу стало відомо, що за обліковими даними кабінету платника податків на його ім?я за ним обліковується податковий борг. У відповідь на його звернення ГУ ДПС м.Києва листом №725/К/26-15-24-01-10-08/3ВГ від 21.02.2023р. повідомило, що на дату надання відповіді відповідно до даних інтегрованих карток інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу у ОСОБА_1 обліковується пеня по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 11 031,50 грн, яка виникла в період з 19.05.2017р. по 04.01.2023р.

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з положеннями статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п.п. 267.7.1. п. 267.7 ст.267 ПК України податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Згідно з п.п. 267.8.1. п.267.8 ст.267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Судом встановлено, що відповідач є платником податку і перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

Відповідно до витягу з інтегрованої картки платника податку за 2023 рік вбачається, що за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб, визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 24 травня 2016 року №22429-13, податковим органом 04.01.2023 відображено в ІКП позивача пеню, нараховану за період з 19.05.2017 по 04.01.2023 в загальному розмірі 11 031,50 грн.

Вказана сума пені з суми 25 000, 00 грн., згідно з розрахунком відповідача, розрахована наступним чином :

- за період з 19.05.2017 по 25.05.2017 (7 днів, облікова ставка НБУ 13 %) - 62,33 грн.;

- за період з 26.05.2017 по 26.10.2017 (154 днів, облікова ставка НБУ 12,5%) - 1 318,49 грн.;

- за період з 27.10.2017 по 14.12.2017 (49 днів, облікова ставка НБУ 13,5%) - 453,08 грн.;

- за період з 15.12.2017 по 25.01.2018 (42 днів, облікова ставка НБУ 14,5%) - 417,12 грн.;

- за період з 26.01.2018 по 01.03.2018 (35 днів, облікова ставка НБУ 16%) - 383,56 грн.;

- за період з 02.03.2018 по 12.07.2018 (133 днів, облікова ставка НБУ 17%) - 1 548,63 грн.;

- за період з 13.07.2018 по 06.09.2018 (56 днів, облікова ставка НБУ 17,5%) - 671,23 грн.;

- за період з 07.09.2018 по 25.04.2019 (231 днів, облікова ставка НБУ 18%) - 2 847,95 грн.;

- за період з 26.04.2019 по 18.07.2019 (84 днів, облікова ставка НБУ 17,5%) - 1 006,85 грн.;

- за період з 19.07.2019 по 05.09.2019 (49 днів, облікова ставка НБУ 17%) - 570,55 грн.;

- за період з 06.09.2019 по 24.10.2019 (49 днів, облікова ставка НБУ 16,5%) - 553,77 грн.;

- за період з 25.10.2019 по 12.12.2019 (49 днів, облікова ставка НБУ 15,5%) - 520,21 грн.;

- за період з 13.12.2019 по 30.01.2020 (49 днів, облікова ставка НБУ 13,5%) - 452,32 грн.;

- за період з 31.01.2020 по 29.02.2020 (30 днів, облікова ставка НБУ 11%) - 225,41 грн.;

- за період з 30.02.2020 по 04.01.2023 (1040 днів, пеня не нараховувалася у зв`язку з карантином) - 0 грн.

Належних доводів та доказів помилковості проведеного контролюючим органом вищевказаного розрахунку пені позивачем не наведено та не надано.

Крім того, судом встановлено, що 04 березня 2020 року позивачем була сплачена заборгованість у розмірі 25 000,00 грн., яка виникла внаслідок наявного податкового зобов`язання ОСОБА_1 з транспортного податку з фізичних осіб, визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 24 травня 2016 року №22429-13.

Вказана обставина не заперечується сторонами у справі та підтверджується квитанцією № 0.0..1.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оскаржувана сума пені у розмірі 11 031,50 грн. вже була сформована до дати сплати позивачем свого зобов`язання у вигляді податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн., визначеного ППР від 24 травня 2016 року №22429-13. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, розмір пені фактично розрахований за період з 19.05.2017 по 29.02.2020, в той час як сплата позивачем заборгованості відбулася 04.03.2020.

Тобто, починаючи з дати фактичної сплати позивачем вищенаведеної заборгованості, пеня контролюючим органом не нараховувалася.

У зв`язку з вищевикладеним, протиправності дій відповідача щодо нарахування пені та його обліку в ІКП платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судом не встановлено.

Належних доказів протилежного позивачем не надано.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на додатково нараховані відповідачем штрафні санкції в розмірі 2500 грн. та пені в сумі 882,26 грн., оскільки вказані суми стосуються ППР від 25.05.2023 № 3, правомірність прийняття якого не є предметом судового розгляду у цій справі.

Суд також відхиляє доводи позивача про нарахування контролюючим органом пені за період з 17.03.2020, оскільки доказів такого нарахування матеріали справи не містять. Як встановлювалось судом вище, кінцевою датою нарахування оскаржуваної пені, згідно з розрахунком, є 29.02.2020.

Інші доводи учасників справи не спростовують вищенаведених висновків суду.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Належних та достатніх доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано.

Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.