Справа № 420/31312/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/31312/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 18.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 р. у справі № 420/31312/24 за адміністративним позовом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року позовні вимоги задоволено.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року зазначена апеляційна скарга внаслідок неповажності підстав пропуску строку для подачі апеляційної скарги залишена без руху та надано апелянту строк для наведення поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження спірного рішення суду першої інстанції терміном десять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Копія зазначеної ухвали була направлена апеляційним судом на вказану апелянтом в апеляційній скарзі адресу засобами поштової кореспонденції з повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.01.2026 року на адресу суду повернувся конверт без будь-якої відмітки щодо вручення, який долучений до матеріалів справи.

Разом з тим, згідно трекінгу АТ «Укрпошта» ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху повернуто відправнику 14.01.2026 р. з причин «за закінченням терміну зберігання (а. с. 21).

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05 березня 2009 року №270 (зі змінами та доповненнями), поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі неможливості їх вручення, у тому числі, у разі адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Тобто, у розумінні норм чинного процесуального законодавства, вказана ухвала вважається врученою апелянту 14.01.2026 року.

При цьому на виконання вказаної ухвали про без руху, апелянтом було надано заяву про поновлення строків.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку заявник зазначає, що про розгляд справи № 420/31312/24 ОСОБА_1 дізналась випадково, зокрема, під час ознайомлення зі справою № 916/726/25 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду 19.08.2025 року, де вона є апелянтом, про що останньою надано копію заяви з відміткою про дату ознайомлення зі справою № 916/726/25.

Суд дійшов висновку, що наведені в клопотанні доводи не можуть розглядатися в якості поважних причин пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку, суд зазначає, що відповідно до положень статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 293 КАС України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що відповідне право не є безумовним, а підпорядковується визначеними процесуальним законом строками, коли особа може реалізувати таке право. Таке законодавче обмеження дозволяє забезпечити принцип юридичної визначеності та вимагає від сторони спору діяти добросовісно та не допускати зловживання процесуальними правами.

В своїй апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку, посилаючись на ч. 4 ст. 293 КАС України, ОСОБА_1 вказує, що при розгляді даної справи порушуються її права як суміжного користувача.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, як і не оспорюються самим заявником, про розгляд справи № 420/31312/24 ОСОБА_1 дізналась під час ознайомлення зі справою № 916/726/25 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду 19.08.2025 року, де вона є апелянтом, про що останньою надано копію заяви з відміткою про дату ознайомлення зі справою № 916/726/25.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судове рішення було складено 18.03.2025 року, тобто крайній строк на подання апеляційної скарги на вказане рішення 18.04.2025 року.

При цьому, до апеляційного суду скарга надійшла до суду 23.12.2025 року.

Разом з тим, апелянтом додано до апеляційної скарги квитанцію кур`єрської служби, згідно якої поштове відправлення було направлено 03.09.2025 року.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на вказаний документ, а також на ту обставину, що вона не була обізнана, що подана нею апеляційна скарга по справі № 420/31312/24 йшла до апеляційного суду біля чотирьох місяців, з урахуванням наступного.

У вищезазначеній накладній не заповнені обов`язкові графи, які вона містить, зокрема: розмір, кур`єр, місце прийому відправлення та його вид, сплата за відправлення.

Також, вказана накладна не містить будь-якого ідентифікатора (штрих-код), який надав би можливість відстежити відправлення (дату прийняття, передачу на сортувальний центр, дату отримання, дату вручення повідомлення про отримання, печатки т.ін.).

Крім того, в накладній зазначено категорію доставки - "стандарт", водночас, не вказано жодних засобів зв`язку відправника, а графа "повідомлення про вручення" (VIBER, E-mail) не заповнена, також не заповнено графи "оплата" та "платник", при цьому зазначено, що оплата послуг здійснюється відправником (б/нал).

Колегія суддів зазначає, що згідно ст.1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_3 є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку та така служба зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та наділена відповідним правовим статусом та правами.

Таким чином, наведені обставини свідчать про направлення скаржником адміністративного позову через неповноважного оператора поштового зв`язку.

Апеляційний суд наголошує, що поважними причинами пропущення строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, оскільки апелянтом не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущенного строку та з урахуванням тієї обставини, що положення КАС України передбачають відмову у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький