Справа № 520/26400/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 р.Справа № 520/26400/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 по справі №520/26400/24

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

про визнання дій протиправними та скасувати рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.07.2024 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.03.2024;

- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо ненадання для ознайомлення матеріалів дисциплінарної справи представнику адвокату на підставі наданого на підтвердження повноважень ордеру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 задоволено позов.

Торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва", як особа, яка не брала участі у справі, подало апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року, в якій просило скасувати вказане рішення суду першої інстанції, а позов залишити без розгляду.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Торгівельно-комерційного ТОВ з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №520/26400/24 та призначено дану справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 , разом з відзивом на апеляційну скаргу, заявив клопотання закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Торгівельно - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 по справі №520/26400/24, посилаючись на те, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, клопотання позивача про закриття про закриття апеляційного провадження, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав і свобод, гарантованих Конвенцією.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. пункт 57 рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Реалізацію права особи на судовий захист може бути здійснено також шляхом апеляційного оскарження актів судів першої інстанції, оскільки їх перегляд у такому порядку гарантує відновлення порушених прав людини і громадянина. Право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду будь-якої інстанції відповідно до закону (рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2010 року №18-рп/2010).

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ч.1 ст.5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставини про вирішення судом питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі. При цьому, на відміну від частини 1 статті 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення частини 1 статті 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Таким чином, особа, яка звертається із апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст. 293 КАС України, повинна довести наявність правового зв`язку безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є правомірність рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.07.2024 , прийняте за наслідками розгляду скарги Торгівельно - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 .

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси Торгівельно - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва", жодним чином не вирішувались.

Згідно частин 1, 5 ст.50 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі по тексту - Закон №5076-VI) кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймається шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів її палат.

Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Колегія суддів зазначає, що скаржник, незважаючи на те, що має право подати скаргу на дії адвоката й ініціювати у такий спосіб дисциплінарне провадження, усе ж не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з вирішенням питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Оцінювати дії адвоката при виконанні посадових обов`язків має право лише кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури у визначеному законом порядку і рішення останньої щодо відкриття дисциплінарної справи, відмови у її відкритті чи залишення дисциплінарної скарги без розгляду, притягнення чи відмови у притягненні адвоката до дисциплінарної відповідальності створюють юридичні наслідки для такого адвоката, але не для особи-скаржника.

Тому правом на оскарження дій/рішень Дисциплінарної комісії наділені лише суб`єкти цього провадження в порядку, передбаченому законом.

Окрім того, оспорюване рішення відповідача, незважаючи на те, що його постановлено у зв`язку зі зверненням скаржника, не створює для нього юридичних прав та/чи обов`язків, а з огляду на завдання дисциплінарного провадження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури й не може порушувати особистих прав та/або інтересів заявника.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2024 у справі №440/14216/23 зауважила, що судове рішення, оскаржуване незалученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У постанові від 27.03.2025 у справі №440/9869/21 Верховний Суд зазначив, що рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення є висновки суду про права та / чи обов`язки цієї особи або якщо у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та / чи обов`язки.

Колегія суддів вважає, що в даній справі суд першої інстанції фактично не вирішував питань, які б будь-яким чином стосувалися прав, свобод, інтересів чи обов`язків Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва".

Наведені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.10.2025 у справі №520/16550/24, які суд враховує відповідно до ч.5 ст.242 КАС України

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч.1 ст.305 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 305, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження - задовольнити.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №520/26400/24 закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді П`янова Я.В. Бегунц А.О.