Справа № 320/2926/26
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення без розгляду заяви про забезпечення адміністративного позову

21 січня 2026 року Київ № 320/2926/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і вимог про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якій просить суд зупинити стягнення у рамках виконавчого провадження ВП 79787415, відкритого Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за зверненням Головного управління ДПС у Київській області до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову зазначено, що за результатами планової виїзної перевірки з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період із 01.01.2019 до 31.12.2023 вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правомірності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 17.07.2025 контролюючим органом були винесені податкові повідомлення-рішення та складена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-32900/10-36-24-05/ НОМЕР_1 на суму 609 413,38 грн і винесено рішення № 32891/10-36-24-05/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким нараховано штрафні санкцій у розмірі 272 619,69 грн. 11.09.2025 контролюючий орган сформував і направив нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-21245-1036 на суму 882 033,07 грн (недоїмка 609 413,38 грн і штраф 272 619,69 грн). 28.11.2025 контролюючий орган направив вимогу № Ф-21245-1036 до відділу державної виконавчої служби та 11.12.2025 відкрито виконавче провадження ВП 79787415 щодо стягнення з заявника боргу у розмірі 882 033,07 грн, у той же день державний виконавець наклав арешт на майно заявника в межах 970 505,37 грн.

У заяві про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, зазначено предмет майбутнього позову: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2025 № 32882/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32885/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32887/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32889/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32890/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32894/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32897/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32902/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32904/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32908/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32911/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32914/10-36-24-05/ НОМЕР_1 ; № 32891/10-36-24-05/ НОМЕР_2 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2025 № Ф-32900/10-36-24-05/ НОМЕР_1 та від 11.09.2025 № Ф-21245-1036.

Також зазначено, що накладений арешт на майно та грошові кошти заявника мають низку негативних наслідків для заявника, зокрема оборотні кошти, що перебувають на банківських рахунках станом на 15.01.2026 складають 1 043 232,08 грн і у разі списання боргу унеможливить подальше ведення господарської діяльності, зокрема виплату заробітної плати найманим працівникам, позаяк на рахунках заявника залишиться 72 722,28 грн, що менше за місячний фонд заробітної плати (108 000,00 грн) і двічі менше ніж витрати на електроенергію (плата за грудень становила 168 580,76 грн). Зазначені обставини свідчать про недостатність у заявника коштів для нормального функціонування та здійснення господарської діяльності у разі стягнення заборгованості. Відтак просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин першої і другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів із дня постановлення ухвали про забезпечення позову (частина друга статті 153 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, установити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналіз змісту зазначених норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом із підстав і в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини шостої статті 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме з зазначенням: 1) висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має із урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог і бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Верховний Суд у постанові від 19.10.2023 у справі № 440/9568/22 зазначив, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог і бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З Автоматизованої системи виконавчого провадження з відомостей про виконавче провадження № 79787415 суд установив, що виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження є вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2025 № Ф-21245-1036 У заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 882 033,07 грн.

Таким чином, на даний час відділ державної виконавчої служби здійснює заходи виконавчого провадження за спірним виконавчим документом.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів із дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзац сьомий частини четвертої статті 25). У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів із дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі (абзац одинадцятий частини четвертої статті 25).

З аналізу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2025 № Ф-21245-1036 У суд установив, що у разі несплати боргу ця вимога подається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку. Датою набрання чинності вимоги зазначено 28.11.2025.

Заявником у заяві про забезпечення позову (до подання позовної заяви) зазначено, що скарги на зазначені рішення до Державної податкової служби не подавалися, а тому сума недоїмки вважається узгодженою.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За усталеною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 20.02.2025 у справі № 280/9044/24, від 04.02.2025 у справі № 280/8758/24, від 15.01.2025 у справі № 520/20854/24, від 04.12.2024 у справі № 500/3027/24, від 16.04.2024 у справі № 120/15171/23, від 27.04.2023 у справі № 140/8127/22 для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів і з огляду на обставини справи та поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову, подана представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвокатом Шумським Олександром Ігоровичем, за твердженням представника подана до подання позовної заяви, а предметом майбутнього позову є визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 17.07.2025 і вимог про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2025 та 11.09.2025.

Із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" суд установив, що адвокатом Шумським Олександром Ігоровичем в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 07.11.2025 через підсистему "Електронний суд" подано до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2025, які співпадають із зазначеними заявником у предметі майбутнього позову.

Ухвалою суду від 08.01.2026 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви (справа № 320/65028/25).

Суд зазначає, що в адміністративній справі № 320/65028/25 заявник уже оскаржує винесені податкові повідомлення-рішення від 17.07.2025, а тому твердження представника заявника про майбутнє оскарження податкових повідомлень-рішень від 17.07.2025 не відповідає дійсності.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною сьомою статті 154 КАС України суд, установивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки судом установлено, що заявником уже оскаржуються податкові повідомлення-рішення (справа № 320/65028/25), які відповідно до поданої заяви про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви мають бути також предметом майбутньої позовної заяви, а отже відповідно до пунктів 3 і 5 частини першої статті 152 КАС України заявником не дотримано вимог щодо визначення предмету позову (без зловживання процесуальними правами) та повідомлення суду інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог, а тому заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику без розгляду.

Суд зазначає, що заявник (представник заявника) не позбавлений можливості зокрема збільшити або зменшити розмір позовних вимог у справі, що вже перебуває у провадженні суду та/або визначитися з позовними вимогами майбутнього позову, що не дублюються з позовними вимогами, що розглядаються судом.

Відповідно до частини восьмої статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і вимог про сплату боргу (недоїмки) повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів із дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Басай О.В.