Справа № 752/26780/24
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-адр/752/3/25
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши заяву представника позивача позивача Науменко (Ольховик) Наталії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на. транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання рішення протиправним, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2025 адвокат Лошкарьов Федір Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування необхідності ухвалення додаткового рішення зазначив, що Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2025 року у справі № 752/26780/24 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Водночас, у вказаному рішенні судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме - про стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу відповідно до договору становлять 8000 грн. Надання правової допомоги на зазначену суму підтверджується договором про надання правової допомоги від 20.02.2024, додатковою угодою від 11.12.2024 до договору, квитанцією про оплату від 11.12.2024, актом приймання виконаних робіт від 11.08.2025.

Представник відповідача Риженко І.С. 04.09.2025 року надала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що про вирішення питання щодо відшкодування витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, а також докази на їх підтвердження не були подані в межах строку, встановленою частиною 7 статті 139 КАС України. Зазначення у прохальній частині позовної заяви представником позивача узагальненої вимоги про стягнення судових витрат не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

05.09.2025. представник позивача Лошкарьов Ф.А. надала заперечення у відповідь на клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті від 04.09.2025, яким відповідач просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Позивачка вважає доводи відповідача цілком безпідставними, необґрунтованими та спрямованими виключно на уникнення законної відповідальності за свої неправомірні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи наведене, додаткове рішення ухвалюється в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на. транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання рішення протиправним, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання рішення протиправним, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволено частково, визнно протиправним рішення Державної служби України з безпеки на транспорті (заяву вих. № 7361/3.7/14-24 від 06 червня 2024 року) про примусове виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстраційне місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, № AA 00019239 від 30 квітня 2024 року.

Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення від 07 серпня 2025 року не вирішувалось.

У прохальній частині позову позивач просила покласти судові витрати на відповідача.

11.08.2025 представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

До заяви було додано копії договору про надання правової допомоги від 20.02.2024, додаткову угоду від 11.12.2024 до договору, квитанцію від 11.12.2024, акт приймання виконаних робіт від 11.08.2025.

Згідно зі ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до частини першої та третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції, а не протягом п`яти днів від дня отримання копії рішення, ухваленого за результатами розгляду справи.

У позовній заяві попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу не наведений.

Також суд відзначає, що докази про розмір витрат, які сторона позивача понесла у зв`язку з розглядом справи, були надані до суду після ухвалення рішення суду, проте до закінчення розгляду справи у справі сторона позивача не зробила про це відповідну заяву.

Дійсно, згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Таким чином, обов`язковою умовою для розгляду судом заяви про відшкодування судових витрат є подання стороною у справі до суду доказів понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вказані положення КАС України регламентують питання подання доказів на підтвердження розміру витрат у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Щодо справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, Верховний Суд з огляду на приписи ч. 3 ст.143 КАС України, відповідно до якої докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів, дійшов до правового висновку, якій викладений в ухвалах від 12.11.2020 року по справі № 640/13697/19, від 03.12.2020 року у справі №300/2425/19 та від 12.08.2020 року у справі №340/2449/19, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті. Аналогічна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 року у справі №160/21030/21.

Суд враховує, що розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження. Разом з тим, суд зауважує, що КАС України не містить жодних виключень щодо продовження чи поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правову допомогу з огляду на розгляд справи в порядку письмового провадження, без виклику сторін, чи невчасне отримання копії такого рішення. Натомість, суд наголошує на тому, що позивач та його представник були обізнані про порядок розгляду позову (спрощене провадження, без повідомлення сторін), тобто, знали, що судові засідання проводитися не будуть, присутність адвоката не знадобиться, можливості подати докази понесених судових витрат на правничу допомогу у дебатах не буде, однак, не скористались своїм правом на надання таких доказів заздалегідь, до винесення рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновків, що протягом розгляду даної адміністративної справи позивач та його представник не заявляли клопотань про стягнення або про намір стягнути з відповідача витрати на правову допомогу із зазначенням поважних причин, через які докази на підтвердження таких витрат не можуть бути надані до вирішення справи по суті. Також представник позивача не наводить в заяві про ухвалення додаткового рішення жодного обґрунтування щодо поважних причин з яких вона не мала можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат до вирішення справи по суті.

Зазначене має наслідком залишення поданої заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 134, 241-246, 252, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника позивача Науменко (Ольховик) Наталії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на. транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання рішення протиправним, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя А.О. Митрофанова