Справа № 640/7061/20
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/7061/20

провадження № 2-іс/340/341/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариство "Науково-виробниче підприємство "Сатурн" (03148, м. Київ, пр. Леся Курбаса, 2-Б) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "НВП "Сатурн" (далі позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 року № в частині застосування штрафу у сумі 33280,07 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що податкові накладні/розрахунку коригувань, які були перелічені в акті перевірки, не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з підстав, встановлених Податковим кодексом України (08 складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 04 складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання), що виключає застосування до позивача штрафних санкцій за затримку їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник відповідача подав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказавши на правомірність спірного рішення (а.с.43-45).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2020 відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.36-38).

Далі, на виконання положень Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", у відповідності з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом ДСА України №399 від 16.09.2024, справу передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

18.03.2025 справа надійшла до Кіровоградського окружного адміністративного суду та ухвалою судді від 21.04.2025 справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється суддею Притулою К.М. одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.51, 52, 56).

06.05.2025 представник відповідача подав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказавши на правомірність спірного рішення (а.с.57-59).

Дослідивши подані документи та матеріали, судом встановлено таке.

Судом установлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 28.01.2020 року № 1090/26-15-04-05.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим на підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 17.02.2020 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 32 280,07 грн (а.с.8-9).

Незгода позивача з таким рішенням контролюючого органу зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заперечуючи правомірність застосування штрафних санкцій, позивач посилається на те, що податкові накладні/розрахунки коригування не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а відтак, на його думку, на такі накладні поширюється виключення, передбачене пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України регулює правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує незастосування штрафних санкцій із сукупністю двох умов, а саме: податкова накладна не надається покупцю та одночасно складена за операціями, які не оподатковуються податком на додану вартість або оподатковуються за нульовою ставкою. Зазначене формулювання не свідчить про існування кількох самостійних альтернативних підстав для звільнення від відповідальності, як на цьому наполягає позивач у позові.

Дане узгоджується із системним тлумаченням положень статей 192 та 201 Податкового кодексу України, які пов`язують обов`язок реєстрації податкових накладних із контролем за формуванням податкових зобов`язань та податкового кредиту. Податкові накладні, складені за операціями, що не передбачають сплати податку або оподатковуються за нульовою ставкою, не створюють ризику ненадходження податку до бюджету, що і зумовлює встановлення для них виключення із загального правила відповідальності. Натомість податкові накладні, складені за операціями, що оподатковуються за основною ставкою, безпосередньо впливають на податкові зобов`язання платника, а отже, порушення строків їх реєстрації обґрунтовано тягне застосування штрафних санкцій.

Статтею 195 ПК України визначено перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а перелік операцій, звільнених від оподаткування, - статтею 197 Кодексу.

Згідно з пунктом 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267 (далі Порядок № 1307 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у графі 8 податкової накладної зазначається код ставки:

20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Пунктом 17 Порядку № 1307 передбачено, що для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні. У податковій накладній, складеній на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, у графі "Складена на операції, звільнені від оподаткування" верхньої лівої частини робиться помітка "Без ПДВ".

Зазначене не поширюється на операції з постачання товарів/послуг, до яких одночасно застосовуються як нульова ставка, так і основна та/або ставка 7 відсотків. У такому разі складається одна податкова накладна, у якій заповнюються відповідні графи нижньої табличної частини.

Операції, що оподатковуються за нульовою, основною ставкою або ставкою 7 відсотків, відображаються в окремих рядках нижньої табличної частини податкової накладної.

Як убачається з матеріалів справи, спірні податкові накладні/розрахунки коригування, які були предметом податкової перевірки, містять позначку про те, що такі не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Водночас у податкових накладних/розрахунках коригування зазначено код ставки податку "20" та "7", що відповідно до Порядку заповнення податкової накладної свідчить про їх складення за операціями, які оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7 відсотків, а не за нульовою ставкою та не за операціями, звільненими від оподаткування (а.с.16-32).

За таких обставин спірні податкові накладні/розрахунки коригування не є такими, що складені за операціями, звільненими від оподаткування або такими, що оподатковуються за нульовою ставкою, а отже, не відповідають одночасно сукупності умов, визначених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за яких штрафні санкції не застосовуються. При цьому саме по собі зазначення у них ознаки "не підлягає наданню отримувачу (покупцю)" без урахування характеру оподатковуваної операції не звільняє позивача від відповідальності за порушення граничних строків їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень та правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 року № є законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи вищевказане, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА