Справа № 400/10151/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 р. № 400/10151/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 07.08.2025 року № 37; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ПФУ в Миколаївській області (далі відповідач) про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 № 37 щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 29.07.2025; зобов`язати відповідпача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, починаючи з 29.07.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 07.08.2025 №37 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки відповідно до наданих до заяви документів та даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб, загальний стаж позивача складає 30 років 09 місяців 21 день.

На думку позивача, рішення від 07.08.2025 №37 про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984, є протиправним та підлягає скасуванню, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982, з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984, та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ГУ, починаючи з 29.07.2025.

Вказана відмова відповідача стала підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 29.09.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/10151/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на наступне.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №37 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення від 17.06.2025 № 45 прийнято з урахуванням наступного, на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 29.07.2025 пенсійний вік позивача становив 61 рік 01 місяць.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2.1. Розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 6 Порядку № 637 передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58) основним документом про трудову діяльність працівників є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №58 при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно із пунктом 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно зі пунктом 1.1. Інструкції № 58 трудові книжки ведуться на студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем „кваліфікований робітник, „молодший спеціаліст, „бакалавр, „спеціаліст та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції № 58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства ( або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 2.16 Інструкції № 58 передбачено, що для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Пунктом 2.19 Інструкції № 58 передбачено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи:

б) про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо);

в) про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі крім випадків, зазначених у п.2.16. цієї Інструкції;

Аналогічні норми існували в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановок Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412, яка не застосовуються з 29.07.1993 року.

За наслідками розгляду заяви позивача від 29.07.2025 про призначення пенсії та доданих до неї документів, відповідачем до страхового стажу не зараховано періоди роботи: навчання з 01.09.1981 по 15.07.1985, згідно з дипломом № НОМЕР_1 від 15.07.1985, оскільки тривалий термін навчання та період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 (довідка від 10.10.2006 № 1/303).

Надано архівну довідку від 30.08.2024 № 1745/08-01 щодо зарахування на навчання з 01.09.1981 (наказ № 203 від 28.08.1981), відрахування у грудні 1982 року, поновлення на навчання з 01.03.1985 (наказ від 01.03.1985 № 36) та закінчення навчання 15.07.1985 (наказ від 15.07.1985 № 130). Період навчання з 01.09.1981 по грудень 1982 року не зараховано до страхового стажу, оскільки наказ на відрахування, у зв`язку з призовом на строкову військову службу, не зберігся. Страховий стаж особи становить 30 років 09 місяців 21 день, що є не достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Відповідач вважає, рішення Головного управління Пенсійного фонду України е Миколаївській області від 07.08.2025 № 37 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.

Ухвалою від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення та виплату йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ (далі Закон №1058-ІV).

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 07.08.2025 № 37 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки відповідно до наданих до заяви документів та даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб, загальний стаж позивача складає 30 років 09 місяців 21 день.

Вказаним рішенням повідомлено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 15.07.1985, згідно з дипломом № НОМЕР_1 від 15.07.1985, оскільки тривалий термін навчання та період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 (довідка від 10.10.2006 №1/303). Надано архівну довідку від 30.08.2024 №1745/08-01 щодо зарахування на навчання з (наказ №203 від 28.08.1981), відрахування у грудні 1982 року, поновлення на навчання з 01.03.1985 (наказ від 01.03.1985 №36) та закінчення навчання 15.07.1985 (наказ від 15.07.1985 №130). Період навчання з 01.09.1981 по грудень 1982 року не зараховано до страхового стажу, оскільки наказ на відрахування, у зв`язку з призовом на строкову військову службу, не зберігся, у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення йому пенсії за віком. Позивач з вказаним не погоджується та звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з наступного.

Відносно відмови відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача період навчання позивача з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985., суд зазначає відповідно до архівної довідки від 30.08.2024 № 1745/08-01 позивач з 01.09.1981 був зарахований до складу учнів Київського професійного кулінарного училища на денну форму навчання відповідно до наказу від 28.08.1981 № 203 та був відрахований з училища у грудні 1982 у зв`язку з призовом до лав радянської армії.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить відомості, що позивач з 01.09.1981 зарахований студент Київського професійного кулінарного училища на денну форму навчання (наказ № 203 від 28.08.1981).

У грудні 1982 року позивача відраховано у зв`язку з призовом до лав радянської армії (наказ №155с від 28.02.1987).

Відтак, на підставі вказаних документів вбачається, що позивач з 01.09.1981 по 01.12.1982 перебував на денній формі навчання.

Також відповідно до архівної довідки від 30.08.2024 № 1745/08-01 позивач був поновлений на навчання з 01.03.1985 у зв`язку з демобілізацією з лав радянської армії відповідно до наказу від 01.03.1985 №36 та 15.07.1985 закінчив Київське професійно-технічне училище Управління громадського харчування Київської міської Ради народних депутатів відповідно до наказу від 15.07.1985 № 130 з присвоєнням кваліфікації кухаря 4 розряду.

Відтак, на підставі вказаного документу вбачається, що позивач був поновлений на навчання з 01.03.1985 у зв`язку з демобілізацією з лав радянської армії відповідно до наказу від 01.03.1985 №36 та 15.07.1985 закінчив навчання.

Відповідач відмовляє позивачу у зарахуванні періодів навчання, оскільки наказ на відрахування, у зв`язку з призовом на строкову військову службу, не зберігся.

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально- виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до диплому № НОМЕР_1 позивач 01.09.1981 вступив до Київського професійного кулінарного училища на денну форму навчання та закінчив його 15.07.1985 (дата видачі диплому).

Вказаний вище диплом не містить помарок, виправлень та підчисток, на ньому є підписи голови державної кваліфікаційної комісії, директора навчального закладу та печатка.

Отже, з вказаного диплому можна визначити всі дані для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

Відповідно до Порядку № 637 основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до п. 2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Пенсійний фонд України відповідно до наданих йому законом повноважень, не вправі самовільно встановлювати період навчання позивача, оскільки такий період закріплений відповідними документами про його зарахування на навчання та про відрахування його з числа студентів навчального закладу.

Разом із тим, наявність сумнівів у Відповідача, як територіального органу ПФУ щодо достовірності поданих документів для призначення пенсії може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду навчання у повному обсязі до страхового стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Натомість жодних дій щодо перевірки сумнівних обставин чи інформації викладеної в документах позивача суб`єктом владних повноважень вчинено не було.

Суд приходить до висновку, що записами трудової книжки та дипломом навчального закладу підтверджено час навчання позивача. Диплом № НОМЕР_1 та трудова книжка позивача містять всі необхідні записи про навчання на денній формі навчання у період з 01.09.1981 по 01.12.1982 у Київському професійному кулінарному училищі, а саме в трудовій книжці та дипломі йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Додані до заяви про призначення пенсії є належними та допустимим доказами підтвердження періоду навчання позивача.

Щодо відмови відповідача зарахувати період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 року суд повідомляє наступне.

Відповідно до архівної довідки від 30.08.2024 № 1745/08-01 та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/303 від 10.10.2006 позивач проходив строкову військову службу з 16.12.1982 по 30.12.1984.

Згідно мотивування вказаного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 №37 до страхового стажу не зараховано період навчання 01.09.1981 по 01.12.1982 відповідно до архівної довідки від 30.08.2024 №1745/08-0, оскільки навчання перетинається з періодом проходження військової строкової служби.

Пунктом 8 Порядку № 637, встановлено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до п. «д» ч.3 ст.56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, статтею 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа навчалася за фахом у професійно - технічому навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію ЗУ "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 38 Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193 передбачено, що за особами, призваними на військову службу в період навчання у навчальних закладах, при звільненні до запасу зберігається право бути зарахованими для продовження навчання у тому навчальному закладі та на тому курсі, де вони навчалися до призову на військову службу з призначенням стипендії з дня відновлення у навчальному закладі до результатів чергової екзаменаційної сесії.

Відповідно до диплому від 15.07.1985 серії № НОМЕР_1 позивач з 01.09.1981 був зарахований до складу учнів Київського професійного кулінарного училища на денну форму навчання відповідно до наказу від 28.08.1981 №203.

В період навчання в Київському професійному кулінарному училищі, позивач призваний на військову службу з 16.12.1982 по 30.12.1984, що підтверджується довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_1 №1/303 від 10.10.2006.

Суд приходить до висновку, оскільки період строкової служби позивача припадає на період його навчання, очевидно, що саме проходження військової служби призвело до збільшення строку навчання, з наданих позивачем документів цілком зрозуміло, що після зарахування позивача на навчання до Київського професійного кулінарного училища його було призвано на військову службу та після звільнення з військової служби він продовжив навчання.

Відповідач відповідно до наданих йому законом повноважень, не вправі самовільно встановлювати період навчання позивача, оскільки такий період закріплений відповідними документами про його зарахування на навчання та про відрахування його з числа студентів навчального закладу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 29.07.2025 року, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення/перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.07.2025 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54008 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 № 37 щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.12.1982 та з 01.03.1985 по 15.07.1985, період проходження строкової військової служби з 16.12.1982 по 30.12.1984 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.07.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 969,00 грн.

6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко