Справа № 580/10937/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач/ ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про:

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року та не оформлення і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) визначених з посадового окладу, та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, в розмірах відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 лютого 2020 року;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року та підготувати і надати до ГУ ПФУ в Черкаській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) визначених з посадового окладу, та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, в розмірах відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 лютого 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з моменту набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 змінився порядок визначення складових грошового забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу. Починаючи з 29 січня 2020 року посадові оклади та оклади за військовими (спеціальними) званнями повинні обчислюватися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, визначені додатками 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року. З огляду на викладене позивач звернувся до відповідача із заявою про підготовку та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року. У зазначених довідках просив відобразити розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначені шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік», на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, а також зазначити відомості про процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премію в розмірах, установлених Окремим дорученням Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року. Такі довідки були необхідні для здійснення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01 лютого 2023 року та з 01 лютого 2024 року. Втім відповідач відмовив у виготовленні та наданні відповідних довідок, що є протиправним та порушує його право на належний перерахунок пенсійного забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності протиправної дії чи бездіяльності з боку відповідача у спірних правовідносинах, а також відсутнє порушення його суб`єктивного права на момент звернення до суду. Позивач фактично звертався до відповідача лише із заявою про підготовку та надання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, тоді як заяв щодо перерахунку грошового забезпечення та оформлення довідок станом на 01 січня 2020 року по 01 січня 2024 року, а також щодо відмови у їх наданні матеріали справи не містять. За таких обставин відповідач не вчиняв дій і не допускав бездіяльності щодо періодів, на які поширюються позовні вимоги. При цьому, окреме доручення Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року має відомчий, тимчасовий характер, не є нормативно-правовим актом та не створює самостійних правових підстав для перерахунку пенсії. Оцінивши обраний позивачем спосіб захисту, суд дійшов висновку, що він не відповідає характеру спірних правовідносин, оскільки відсутній факт відмови відповідача у вчиненні дій щодо тих вимог, які заявлені у позові. За відсутності доведеного порушення прав чи законних інтересів позивача суд визнав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим у повному обсязі відмовив у позові.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права та неправильно оцінив фактичні обставини справи і надані докази. Суд формально підійшов до оцінки його звернення до відповідача від 03 вересня 2024 року, необґрунтовано звузивши його зміст виключно до періодів 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, тоді як предметом спору є обов`язок відповідача підготувати та надати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням змін базового показника прожиткового мінімуму починаючи з 29 січня 2020 року. Відсутність окремих формулювань у заяві не може нівелювати сам факт виникнення у нього права на перерахунок грошового забезпечення і, відповідно, пенсії. ОСОБА_1 вважає безпідставним висновок суду про те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 не породжує правових наслідків для перерахунку пенсії, оскільки саме з цієї дати змінено підхід до визначення посадових окладів і окладів за військовими (спеціальними) званнями шляхом множення прожиткового мінімуму на тарифний коефіцієнт, що прямо впливає на складові грошового забезпечення, які відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII підлягають урахуванню при перерахунку пенсії. Суд першої інстанції неправильно погодився з доводами відповідача щодо відсутності рішень Кабінету Міністрів України як необхідної умови для перерахунку пенсії, ігноруючи положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, Порядку № 45 та усталену практику Верховного Суду, відповідно до якої підставою для перерахунку є зміна розміру грошового забезпечення, а не виключно ухвалення окремого урядового рішення. Також суд безпідставно відмовився враховувати Окреме доручення Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року, яке є чинним і застосовується уповноваженими органами та визначає розміри премій і додаткових видів грошового забезпечення, що мають враховуватися при формуванні довідок для перерахунку пенсії. Суд першої інстанції обмежився відтворенням позиції відповідача, не надав належної оцінки його доводам, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов передчасного висновку про відсутність порушеного права, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що доводи апелянта є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Перерахунок пенсій осіб, звільнених з військової служби, та, відповідно, підготовка довідок про розмір грошового забезпечення можливі виключно за наявності рішення Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII та у порядку, визначеному Порядком № 45, а таких рішень у спірні періоди не приймалося. Також у відзиві підкреслено, що скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 не відновлює автоматично попередню редакцію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 і не створює самостійних підстав для перерахунку пенсій або видачі нових довідок. Відповідач посилається на принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі та зазначає, що після 01 березня 2018 року посадові оклади обчислювалися з використанням фіксованої розрахункової величини. Вказує, що з 12 травня 2023 року, після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 481, розрахунок посадових окладів і окладів за військовими (спеціальними) званнями здійснюється виходячи з фіксованої суми 1 762 грн, а тому збільшення прожиткового мінімуму у 2024 році не тягне підвищення грошового забезпечення і не є підставою для перерахунку пенсії. Окреме доручення Міністра оборони України № 2683 від 01 лютого 2023 року має відомчий, тимчасовий та індивідуальний характер, не є нормативно-правовим актом і не може застосовуватися для перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців, зокрема в частині премій та додаткових виплат.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області і одержує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

03 вересня 2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, зміст якої свідчить про те, що він просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нові довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, для перерахунку його пенсії з 01 лютого 2023 року та з 01 лютого 2024 року з урахуванням розміру премії відповідно до окремого доручення Міністра оборони України № 2683/з від 01 лютого 2023 року.

На звернення позивача щодо видачі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 лютого 2023 року, 01 лютого 2024 року листом від 02 жовтня 2024 року № 1021/8/5/ФР45250/7907 відповідач повідомив про те, що оскільки рішення Кабінет Міністрів України про перерахунок пенсій, призначених за Законом, не приймав, а розміри посадового окладу позивача, окладу за військовим званням та інших складових грошового забезпечення розраховані шляхом множення 1 762 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт, тому відсутні підстави для складання та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та на адресу заявника запитуваних довідок про розмір грошового забезпечення станом для перерахунку пенсії.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виготовлення та не направлення довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).

Згідно із статтею 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

21 лютого 2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 103).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 встановлено, що перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Постановою Кабінетом Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 704), яка відповідно до пункту 10 набрала чинності 01 березня 2018 року, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 затверджено, зокрема: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (в редакції, чинній на момент прийняття постанови) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України № 704, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»

Однак, у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність.

Тобто, після 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018.

Отже, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

Передбачений пунктами 1-3 Порядку № 45 механізм взаємодії відповідних органів у процесі здійснення перерахунку пенсії розпочинається з прийняттям Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Підставою для складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця є надходження відповідного списку від територіального органу Пенсійного фонду України. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Рішенням, яке створило передумови для здійснення перерахунку пенсії позивача, є постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, з прийняттям яких настали обставини для виготовлення нових довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, форма якої визначена у додатку 2 до Порядку № 45.

Відповідач, відмовляючи у виготовленні та наданні оновленої довідки, в якості підстави для відмови вказав, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.

Суд не погоджується з викладеним, оскільки починаючи з 29 січня 2020 року через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, які відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню в подібних правовідносинах.

Разом із тим, надаючи правову оцінку обсягу заявлених позовних вимог та періодам, за які позивач просить судовий захист, колегія суддів виходить з того, що наявність у особи суб`єктивного матеріального права сама по собі не є достатньою підставою для судового втручання, якщо таке право не було реалізоване шляхом звернення до суб`єкта владних повноважень із відповідною, чітко сформульованою вимогою.

У цьому контексті суд враховує, що хоча позивач загалом має право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, фактична реалізація цього права була ним ініційована лише щодо конкретних періодів.

З матеріалів справи вбачається, що заявою від 03 вересня 2024 року позивач звернувся до відповідача з вимогою підготувати та надати довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року.

Саме в межах цих звернень відповідач надіслав лист від 02 жовтня 2024 року, яким фактично повідомив про відсутність законодавчих підстав для складання запитуваних довідок.

Натомість доказів звернення позивача до відповідача з вимогами щодо підготовки довідок станом на 01 січня 2020, 01 січня 2021 та 01 січня 2022 років матеріали справи не містять, як і не містять доказів відмови чи бездіяльності відповідача щодо цих періодів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на отримання довідок підлягає судовому захисту лише в тій частині та за ті періоди, щодо яких він фактично звертався до відповідача, а саме станом на 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, тоді як вимоги щодо інших періодів не ґрунтуються на реальному публічно-правовому конфлікті.

Що стосується зазначеного у довідці розміру премії, визначену окремим дорученням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1, абзацу 1 пункту 2 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

При цьому пунктом 17 розділу І Порядку № 260 передбачено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу, керуючись вимогами пункту 17 розділу І Порядку № 260, Міністром оборони України прийнято окреме доручення від 01 лютого 2023 року № 2683/з.

Аналіз змісту положень окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з, окресленої мети його прийняття у поєднанні з положеннями пункту 17 розділу І Порядку № 260 дає підстави для висновку, що таке доручення врегульовує правовідносини під час дії воєнного стану, а отже передбачені у ньому виплати є тимчасовими (на період дії воєнного стану), цільовими (з метою належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України), стосуються окремих категорій військовослужбовців.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 592/5164/16-а, накази Міністра оборони України є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Встановлення надбавки та премії, передбачених наказами Міністра оброни України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23 лютого 2023 року у справі № 420/26816/21 та від 28 лютого 2023 року у справі № 420/21377/21.

Отже, окреме доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з щодо зазначення конкретного відсотка премії та надбавки за особливості проходження служби не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 жовтня 2023 року у справі № 140/5557/22 та від 11 червня 2024 року у справі № 520/17087/23.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції відповідно до статті 317 КАС України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача та зобов`язання його підготувати і надати довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року для проведення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року, а також ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору підлягають покладенню на відповідача у розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог.

Із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подання адміністративного позову - у розмірі 1 211, 20 грн (платіжна квитанція від 05 листопада 2024 року № 3) та за подання апеляційної скарги - у розмірі 1 816, 80 грн (платіжна квитанція від 09 січня 2025 року № 7).

Отже, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, пропорційний розподіл судового збору відповідно до частини третьої статті 139 КАС України означає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211, 20 грн судового збору. Саме цей розмір відповідає частці задоволених позовних вимог (40 %, тобто 2 довідки з 5), що повністю узгоджується з принципом пропорційності та підтверджується матеріалами справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача з непідготовки та ненадання довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року для проведення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року відповідно, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року та не оформлення і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) визначених з посадового окладу, та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року та підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) визначених з посадового окладу, та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року, для проведення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.