Справа № 160/33332/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 січня 2026 рокуСправа № 160/33332/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Голобутовського Р.З., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/33332/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Голобутовський Р.З.) перебувала адміністративна справа №160/33332/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

25.12.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №160/33332/24, у якій заявник просить:

- скасувати повністю рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 і ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправним і скасувати рішення № 273 від 18.06.2024 начальника Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Олени Герасименко про відмову надати статус ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) члена сім`ї загиблого (померлого, ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради () надати ОСОБА_1 з 18.06.2024 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.12.2025 заяву передано на розгляд судді Голобутовського Р.З.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/33332/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Встановлено заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви з дати отримання копії ухвали про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без руху шляхом подання до суду:

- надання належним чином складеної заяви із зазначенням нововиявлених або виключних обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення у відповідності до ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин у відповідності до ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

21.01.2026 заявником подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що вважає нововиявленою обставиною довідку 02.10.2025 соціального захисту населення про те, що мати заявника ОСОБА_3 , як дружина померлого ОСОБА_2 , набула статус ветерана війни, що раніше не було відомо суду першої інстанції. То якщо мати набула статус ветерана війни, то і заявник як син померлого ветерана війни, набув цей статус, бо не мав і не маю сім,ї. На думку заявника, ця обставина є не тільки нововиявленою але є і виключною обставиною, що є підставою для перегляду судового рішення.

Розглянувши питання щодо відповідності поданої заяви вимогам ст. 364 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

В рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025, залишеним в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025, судом було вказано, що позивачу для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, необхідно виконання п. 1 ст. 10 Закону №3551-XII. Судом не встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 загинув або помер внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів. Доказів зворотного суду не надано.

Водночас в рішенні суду від 01.04.2025, суд звернув увагу позивача на п. 2 та п. 3 ст. 10 Закону №3551-XII, відповідно до яких членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік, діти до вказаної категорії не віднесені.

Судом в рішенні від 01.04.2025 було роз`яснено, що оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер у мирний час, доказів настання смерті внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби, суду не надано, на спірні правовідносини не поширюється пункт 1 ст. 10 Закону №3551-XII.

Судом в рішенні від 01.04.2025 повторно наголошено, що відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 10 Закону №3551-XII членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік.

Аналогічна правова позиція викладена була і в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025, а саме було вказано, що за приписами п. 2 ст. 10 Закону №3551-XII членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік. Позивач ОСОБА_1 не належить до цієї категорії осіб. Враховуючи, що батько позивача ОСОБА_2 помер у мирний час, докази настання смерті внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби, відсутні, а позивач не належить до категорії осіб, на яких розповсюджується дія пункту 2 статті 10 Закону №3551-XII, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для встановлення позивачу статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до ст. 10 Закону №3551-XII.

Визначаюсь з питанням відповідності заявлених заявником підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено, що викладені заявником доводи не є нововиявленими, та не впливають на суть прийнятого судом рішення, оскільки підстави набуття статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни для дружини та дітей загиблого (померлого) ветерана війни є різними, та визначені в п. 1 та п. 2 ст. 10 Закону №3551-XII.

Судом як першої, так і апеляційної інстанції було роз`яснено позивачу, що за приписами п. 2 ст. 10 Закону №3551-XII членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік.

Відтак, факт наявності у матері позивача ОСОБА_3 статусу ветерана учасника бойових дій та наявності права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни згідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як дружини ветерана - інваліда війни ОСОБА_2 , не впливає на можливість встановлення відповідного статусу заявнику, як сину ветерана - інваліда війни ОСОБА_2 .

Суд повторно зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами надані позивачем докази, оскільки відповідні обставини були встановлені судом під час розгляду справи по суті.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами встановлені ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України згідно з частиною першою якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: - істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; - встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: - переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; - докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13 також зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вказаний висновок застосував також Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 у справі №640/19240/21, де додав, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

З аналізу зазначених норм та позицій суду касаційної інстанції можна дійти наступних висновків щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, зокрема те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270.

Поряд з цим, як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові 03.02.2021 у справі №826/20239/16 перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного суду у постанові від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідна обставина прямо передбачена нормами Кодексу адміністративного судочинства України як нововиявлена.

Проте у справі №160/33332/24 заявником покладено в основу питання щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами підставу, яка досліджувалась судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи по суті.

Судами як першої, так і апеляційної інстанції неодноразово наголошувалось та доводилось до відмова позивача, що за приписами п. 2 ст. 10 Закону №3551-XII членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік.

Зазначена заявником як нововиявлена обставина щодо наявності у матері позивача ОСОБА_3 статусу ветерана учасника бойових дій та наявності права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни згідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як дружини ветерана - інваліда війни ОСОБА_2 , не впливає на можливість встановлення відповідного статусу заявнику, як сину ветерана - інваліда війни ОСОБА_2 .

Відтак, вказана обставина не може вважатись нововиявленою.

В порушення п. 5 ч. 2 ст. 364 Кодексу адміністративного судочинства України заявником не зазначено в заяві нововиявленої обставини, що зумовлює перегляд судового рішення.

Заявник також вказує, що вважає вказану обставину виключною.

Відповідно до ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Судом не встановлено в заяві викладення заявником обставин для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, передбаченими ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суд робить висновок, що заявником не виконано вимогу п. 5 ч. 2 ст. 364 Кодексу адміністративного судочинства України та не вказано в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами про наявність таких обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України заява повертається заявникові, якщо він не усунув недоліки заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 364 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку ч. 3 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 361, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/33332/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський