Справа № 420/15469/25
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2026 року

м. Київ

справа № 420/15469/25

адміністративне провадження № К/990/55687/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №420/15469/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Уповноважений Верховної Ради з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Уповноважений Верховної Ради з прав людини, в якому просив:

- визнати протиправними дії Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області;

- визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, викладену у листі від 05.11.2024 р. №7, що підписаний Начальником відділу надання соціальних послуг виконавчого комітету Степанівської сільської ради Тетяною Хазаріною у призначенні ОСОБА_1 «Державної допомоги малозабезпеченим сім`ям» та «Тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату»;

- зобов`язати Виконавчий комітет Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. та прийняти за його розглядом рішення про призначення (відмову в призначенні) ОСОБА_1 з дня звернення (31.03.2023) «Державної допомоги малозабезпеченим сім`ям» та «Тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату», у відповідності до вимог закону.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 року дану касаційну скаргу було передано судді-доповідачу Мацедонській В.Е. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Мельник-Томенко Ж.М., Уханенко С.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року (у зв`язку з перебуванням судді Мельник-Томенко Ж.М. у відпустці) визначено склад колегії суддів: Мацедонська В.Е. (головуючий суддя), Желєзний І.В., Уханенко С.А.

19.01.2026 року судді Мацедонська В.Е., Желєзний І.В., Уханенко С.А. подали заяви про самовідвід від участі в розгляді справи, які мотивовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, без урахування спеціалізації.

Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2026 заяви суддів Мацедонської В.Е., Желєзного І.В., Уханенка С.А. про самовідвід - задоволено, відведено суддів Мацедонську В.Е., Желєзного І.В., Уханенка С.А. від участі у розгляді справи №420/15469/25 та передано матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 420/15469/25 за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Уповноважений Верховної Ради з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії (провадження № К/990/55687/25) до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому КАС України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 року для розгляду цієї касаційної скарги визначено колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді Бевзенка В.М., Тацій Л.В.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Як встановлено матеріалам справи, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі №420/220/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено:

визнано протиправною відмову у призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги, викладеної у листі Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.04.2023 №800, що підписаний Степанівським сільським головою Наталією Бараненко;

визнано протиправною бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року;

зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.

Степанівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області листом від 22.10.2024 за вих.№ 2232 повідомила позивача про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 по справі №420/220/24, заява ОСОБА_1 від 31.03.2023 року щодо призначення соціальної допомоги була переслана за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

З аналізу викладених у позові обґрунтувань та резолютивної частини рішення у справі №420/220/24 вбачається, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області спрямований на забезпечення належного виконання рішення суду у справі №420/220/24, оскільки у межах зазначеної адміністративної справи суд визнав протиправною бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року та зобов`язав Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.

Як встановлено зі змісту позову та додатків до нього, цей спір не є новим, оскільки виник на стадії виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 по справі №420/220/24, яким, зокрема, визнано бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року та зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.

Таким чином цей спір не є новим, оскільки виник на стадії виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 по справі №420/220/24, яким, зокрема, визнано бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року та зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Водночас, з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 170 КАС з одним і тим же позовом можна лише раз звернутися до суду за захистом.

Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Відмова у відкритті провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18.

Зважаючи на викладене Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, розглядаючи питання про відмову у відкритті провадження у частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, надав правильну оцінку матеріалам позовної заяви з погляду дотримання заявником вимог КАС України, а аргументи касаційної скарги стосовно цього питання не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги той факт, що зміст ухвали суду першої інстанції, залишеної без змін оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції, свідчить про правильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання необґрунтованою касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №420/15469/25 та, відповідно, для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №420/15469/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Уповноважений Верховної Ради з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді В.М. Бевзенко

Л.В. Тацій