Справа № 120/2351/25
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/2351/25
Головуючий у І інстанції: Бошкова Ю.М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В.
суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства "Центр - Скло" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Центр - Скло" до Вінницької митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу Вінницької митниці залишив без задоволення, а додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року - без змін.
15 грудня 2025 року представником Приватного підприємства "Центр - Скло" подано до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з Вінницької митниці понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн згідно задоволених позовних вимог.
16 грудня 2025 року від Вінницької митниці надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відповідач вважає, що в даному випадку, визначений розмір витрат на правничу допомогу є не обґрунтованим і надміру завищеним, у зв`язку з чим просить зменшити витрати на правничу допомогу до розумних розмірів.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства "Центр - Скло" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Центр - Скло" до Вінницької митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця, вул.Соборна/Оводова, 48/34), про що повідомлено осіб, які беруть участь у справі.
Заява про ухвалення додаткового судового рішення розглянута в порядку письмового провадження, на підставі вимог статті 252 КАС України.
Досліджуючи обставини справи щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів встановила таке.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з п.1, 3 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частинами третьою - п`ятою ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведене свідчить, що норми КАС України передбачають такі критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Вирішуючи питання, чи є підстави для зменшення заявленої суми судових витрат на професійну правову допомогу, колегія суддів установила таке.
У розумінні положень частин шостої та сьомої статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Про таке правове регулювання неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 (справа №922/1964/21).
Також, слід звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, де наголошено про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони, оскільки принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це, на думку Верховного Суду означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суд за наслідком розгляду справи не зобов`язаний відшкодовувати усі задекларовані позивачем судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Також, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи.
Частина 7 ст.139 КАС України унормовує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. представником позивача надано копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року та акт-розрахунок про надану професійну правничу допомогу від 11 грудня 2025 року.
При цьому ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.
Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.
Відповідач, у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 16.12.2025 року зазначає, що розгляд даної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що вказує на її незначну складність. Звертає увагу на те, що Вінницьким окружним адміністративним судом неодноразово розглядалися типові, аналогічні справи за позовом ПП «Центр-Скло», інтереси якого представляє Мороз І.В. на підставі договору про надання правової допомоги. Позовні заяви у цих справах є аналогічними, а тому з цього випливає, що адвокатом не було витрачено велику кількість часу на підготовку позовної заяви, пошук нормативно-правової бази, практики Верховного Суду, тощо. Підсумовуючи викладене, відповідач вважає, що в даному випадку, визначений розмір витрат на правничу допомогу є не обґрунтованим і надміру завищеним, а тому просимо зменшити витрати на правничу допомогу до розумних розмірів.
Дослідивши зміст матеріалів справи, долучених доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та заперечень відповідача, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу.
В свою чергу, колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.
Судова колегія враховує, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката. Більш того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем лише надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, доводи якого є ідентичними доводам позовної заяви.
Враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 4000 грн (чотири тисячі) гривень.
Таким чином, клопотання представника Приватного підприємства "Центр - Скло" про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
клопотання представника Приватного підприємства "Центр - Скло" задовольнити частково.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.