Справа № 160/500/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 листопада 2025 рокуСправа №160/500/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг (місцезнаходження: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми В1 від 29.10.2024 №923/32-00-07-03-19, винесене Східним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків;

- стягнуто зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг (місцезнаходження: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24224,00 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок).

07 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» (документ сформований в системі 06.11.2025 року) від представника позивача надійшла заява щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу Позивачу у судовій справі 160/500/25, в якій просить:

- ухвалити додаткове рішення у справі № 160/500/25, яким стягнути з відповідача витрати Позивача на послуги з правової допомоги, надані адвокатами АО «Інтегрітес» в рамках справи № 160/500/25, у сумі 300 893,76 грн. (з ПДВ).

10 листопада 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» (документ сформований в системі 09.11.2025 року) від представника відповідача надійшли заперечення на заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачу, в яких зазначено, що практика стосовно розміру судових витрат в різних процесах є однозначною, бо вказує саме на дотримання критерію співмірності зі складністю справи як умови відшкодування понесених витрат на правничу допомогу. Отже, витрати повинні бути справедливими та співмірними. Позивачем не зазначено час, який було ним витрачено на надання відповідних послуг. Крім того, в статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», в редакції від 19.11.2024, зазначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 гривень. В статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», в редакції від 19.11.2024, зазначено, що мінімальний розмір заробітної плати становить 8 000 грн, а у погодинному розмірі 48 гривень. Тобто, встановлений представником позивача розмір погодинної оплати становить 4 800 грн, що є більше ніж у 100 раз від тої суми, яка передбачена нормами чинного законодавства. Тому, Східне МУ ДПС по роботі з ВПП вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є надмірним та не повинен перевищувати 8 000 гривень. По-суті суми, які адвокат прагне стягнути з відповідача і є "гонораром успіху", який в контексті висновків Європейського суду з прав людини та Верховного Суду не є обов`язковим для відшкодування за рахунок відповідача. У разі неподання переконливих доказів про необхідність понесення відповідних витрат заява Позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню. Тому, заявлення до стягнення з відповідача суми у розмірі 300 893,76 гривень (зазначено в наданому Акті про надання послуг) є надмірним, непідтвердженим наданими доказами та суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», КАС України. Таким чином, у задоволенні клопотання представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 300 893,76 грн слід відмовити.

За приписами частин 3, 5 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись положеннями частини 3 статті 252 КАС України, судом розглянуто заяву представника позивача у письмовому провадженні.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що 08.08.2023 року між ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг (Клієнт) та адвокатським об`єднанням АО «ІНТЕГРІТЕС» (Фірма) укладено договір № 810-АО-1/2023/ 1100 про надання юридичних послуг, відповідно п. 1 якого Фірма зобов`язується надавати Клієнту юридичні послуги (надалі - "Послуги"), що узгоджені Додатковими угодами до Договору, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати надані Послуги, включаючи витрати, понесені Фірмою у зв`язку з наданням Послуг.

Згідно з п. 3.1 Договору за надання Послуг за цим Договором Клієнт зобов`язаний сплатити Фірмі винагороду, що зазначається у відповідній Додатковій угоді.

Загальна вартість Послуг за Договором складається з суми вартості всіх Послуг, узгоджених Додатковими угодами до даного Договору (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору всі розрахунки за Договором та оплата винагороди та витрат за Послуги здійснюються на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі Послуг та оригіналів рахунків-фактури до них, виставлених Фірмою (надалі - "Рахунки"). До Рахунку додається деталізація наданих Послуг та понесених витрат.

Згідно з Додатковою угодою № 8 від 03.01.2025 гонорар Адвокатського об`єднання «Інтегрітес» за надання правової допомоги у справі № 160/500/25 в суді першої інстанції становить 6 000,00 доларів США, окрім цього ПДВ (20%) 1 200,00 доларів США, разом 7 200,00 доларів США з ПДВ.

Відповідно до акту надання послуг від 04.02.2025 № 8/1 Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): юридичні послуги з представництва в суді першої інстанції щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, що було винесено на підставі акту перевірки № 87/32-00-07-03-14/24432974 від 04.10.2024 р., зг. п. 2.1 Додаткової угоди № 8 (справа № 160/500/25). Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала двісті п`ятдесят тисяч сімсот сорок чотири гривні 80 копійок, ПДВ п`ятдесят тисяч сто сорок вісім гривень 96 копійок, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ триста тисяч вісімсот дев`яносто три гривні 76 копійок.

Згідно платіжної інструкції № 600005786 від 06.03.2025 позивачем оплачено вартість послуг АО «Інтегрітес» з правової допомоги у справі № 160/500/25, визначених у рахунку №58 від 04.02.2025, у розмірі 300 893,76 грн з ПДВ.

Відповідно до звіту АО «Інтегрітес» щодо послуг з правничої допомоги, наданих адвокатами ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» (далі - Позивач) з метою захисту його

Інтересів у судовій справі № 160/500/25 у суді першої інстанції, АО «Інтегрітес» надані наступні послуги:

- 03.01.2025 - 06.01.2025 - аналіз акту перевірки, на підставі якого були виписане оскаржуване ППР № 923 з метою формування аргументів та доводів Позивача на спростування висновків Акту перевірки;

- 06.01.2025 08.01.2025 - складення позовної заяви про визнання протиправними та скасування повністю ППР № 923. Формування додатків (доказів) до позовної заяви. Подання позовної заяви разом з додатками до суду першої інстанції через Електронний суд;

- 28.01.2025 - складення та подання до суду першої інстанції заяви про учать у судових засіданнях у справі № 160/500/25 а режимі відеоконференції;

- 28.01.2025 03.02.2025 - аналіз відзиву Відповідача на позовну заяву Позивача у справі № 160/500/25. Складення відповіді Позивача на відзив Відповідача. ..Формування додатків (доказів) до`Відповіді Позивача на відзив Відповідача. Подання відповіді Позивача на відзив Відповідача разом з додатками до суду першої інстанції. Аналіз судової практики Верховного Суду з метою підтвердження правової позиції Позивача у справі № 160/500/25;

- 14.02.2025 - 17.02.2025 - підготовка додаткових: пояснень Позивача з метою спростування доводів, аргументів та доказів Відповідача. Збір доказів. Формування додатків (доказів) до додаткових пояснень Позивача. Подання додаткових пояснень Позивача разом: з додатками до суду першої інстанції;

- 17.02.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні: у справі № 160/500/25;

- 03.03.2025 - підготовка клопотання Позивача про продовження строку підготовчого провадження з метою надання додаткових доказів Позивачем;

- 03.03.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у оправі № 160/500/25;

- 18.03.2025 - 28.03.2025 - підготовка додаткових пояснень Позивача з метою спростування доводів, аргументів та доказів Відповідача. Збір додаткових доказів. Формування додатків (доказів) до додаткових пояснень Позивача. Подання додаткових пояснень Позивача разом з додатками до суду першої інстанції;

- 31.03.2025 - підготовка клопотання Позивача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи № 160/500/25. Збір додаткових доказів. Формування додатків (доказів) до клопотання Позивача, Подання клопотання Позивача разом з додатками до суду першої інстанції;

- 17.04.2025 - 21.04.2025 - аналіз додаткових пояснень Відповідача. Підготовка додаткових пояснень Позивача з метою спростування доводів, аргументів та доказів Відповідача. Подання додаткових пояснень Позивача до суду першої інстанції;

- 26.05.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 23.06.2025 - 30.06.2025 - підготовка додаткових пояснень Позивача з метою спростування доводів, аргументів та доказів Відповідача, викладених у попередніх додаткових поясненнях. Подання додаткових пояснень Позивача до суду першої інстанції;

- 30.06.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 30.07.2025 - підготовка клопотання Позивача про відкладення розгляду справи № 160/500/25;

- складення заяви Позивача щодо вирішення судом питання стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу Позивачу у судовій справі № 160/500/25 після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Збір частини доказів понесених витрат. Формування додатків до заяви. Подання заяви з додатками до суду першої інстанції;

- 08.09.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 22.09.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 06.10,2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 20.10.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 03.11.2025 - представництво інтересів Позивача в судовому засіданні у справі № 160/500/25;

- 06.11.2025 - складання заяви Позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу Позивачу у судовій справі № 160/500/25. Збір частини доказів понесених витрат. Формування додатків до заяви.

Вирішуючи клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в даній адміністративній справі, судом враховано наступне.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд зазначає, що у наданих документах представником позивача не визначено час, який було витрачено адвокатом на супроводження відповідної справи та, фактично, зазначено послуги, які не передбачені ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідна до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Тобто, у відповідній нормі не передбачено надання таких послуг, як ознайомлення з актом перевірки, підготовка відповідного пакету документів і т. д.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 756/2114/17 зазначається, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Крім того, склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд також наголошує, що відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

При цьому також необхідно враховувати, що Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як уже зазначалось вище, при розгляді даної справи суд, оцінивши судові та інші витрати, понесені позивачем, їх обґрунтованість та розумність, дійшов висновку, що підтвердженими належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами є витрати позивача на професійну правничу допомогу саме у сумі 10000,00 грн.

Аналіз положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, з огляду на часткову доведеність представником позивача розміру фактично понесених витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. та недоведеність відповідачами обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача про розподіл між сторонами судових витрат та про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, шляхом стягнення з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу у сумі 290 893,76 грн, про відшкодування якої просив представник позивача, слід відмовити у зв`язку із не наданням належних доказів їх співмірності, а також того, що вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Поряд з цим, питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення з відповідача сплаченого судового збору вже було вирішено судом в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року по справі №160/500/25.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №160/500/25 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49031, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (місцезнаходження: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева