Справа № 480/92/26
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

22 січня 2026 року Справа № 480/92/26

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Прилипчука О.А., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2026 року через систему "Електронний суд" позивачка, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), через представника Петрищева О.О. звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009), в якій просить:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.12.2025 року №1800-0202-8/47263, який підписано першим заступником начальника ГУ ПФУ в Сумській області Савісько Оленою Вікторівною 02.12.2025 року, про неврахуванню страхового стажу ОСОБА_1 у період роботи з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року та відмови у проведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показників середньої заробітної плати в Україні.

2. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 у ПАТ «Сумихімпром».

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2019-2021 роки та які враховуються для обчислення пенсії, а саме з 01.03.2022 у розмірі 1,14 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11), з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11 та 1,14) та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197).

Також просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 2130 грн. в рахунок відшкодування судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.01.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 122, 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 13.01.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за період з 01.03.2022 до 05.07.2025 (включно) із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

20.01.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яка мотивована тим, що як вбачається з матеріалів справи Позивачка звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (Відповідач) із заявою від 03.11.2025 року в якій просила провести індексацію її пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії на коефіцієнти збільшення з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 років та просила зарахувати до її загального страхового стажу період роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 у ПАТ «Сумихімпром».

ГУ ПФУ в Сумській області відмовило ОСОБА_1 у перерахуванні пенсії шляхом направлення листа від 01.12.2025 року №1800-0202-8/47263. Тобто, рішення державного органу було оформлено у вигляді листа датованого 01.12.2025 року.

Саме з дати отримання листа - відмови позивачка дізналася про порушення її прав.

Відповідно строк для звернення до суду починає відраховується з дати отримання рішення ГУ ПФУ в Сумській області про відмову ОСОБА_1 у перерахуванні пенсії від 01.12.2025 року №1800-0202-8/47263.

До суду позивачка звернулася 06.01.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст. 122 КАС.

Також зазначив, що бездіяльність або протиправна відмова відповідача у перерахунку пенсії є триваючим порушенням, яке безпосередньо впливає на рівень соціального забезпечення позивачки та її право на отримання пенсії у законному розмірі.

Тому просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.12.2025 року №1800-0202-8/47263, зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 у ПАТ «Сумихімпром», та проведення індексації пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2019-2021 роки та які враховуються для обчислення пенсії, а саме з 01.03.2022 у розмірі 1,14 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11), з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11 та 1,14) та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197).

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та доводи, викладені у заяві, вважає, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд не погоджуєється з доводами представника позивача щодо строку звернення до суду з цими спірними правовідносинами, тому зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Таким чином, реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Крім того суд зазначає, що в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, оскільки початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При цьому, процес отримання позивачем тих чи інших документів, з метою використання таких як доказів при зверненні до суду з позовом, не змінює момент з якого позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав та свобод.

Так, отримання позивачем листа відповідача від 01.12.2025 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав діями відповідача щодо неналежного нарахування та виплати пенсії, а свідчить лише про час, коли останній почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вбачається з позову, позивачка просить суд зобов`язати відповідача провести перерахунок її пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024.

Однак з позовом до суду позивачка з вимогою щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 01.03.2022 до 05.07.2025 (включно) звернулась лише 06.01.2026, тобто з пропуском 6-місячного строку на звернення з позовом до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Суд також зазначає, що у разі оскарження дій, бездіяльності, рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем мають бути наведені переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. Тобто, тягар доказування, в цьому випадку, покладається саме на позивача.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем/представником позивача суду не наведено.

Таким чином, жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно, судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Відтак, суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними.

У даному випадку позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2019-2021 роки та які враховуються для обчислення пенсії, а саме з 01.03.2022 у розмірі 1,14 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11), з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11 та 1,14) та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197) - за період з 01.03.2022 до 05.07.2025 (включно), при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем до суду не надано.

За вказаних обставин, суд не знайшов підстав для задоволення заяви позивача щодо поновлення процесуального строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 7, 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; та з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2019-2021 роки та які враховуються для обчислення пенсії, а саме з 01.03.2022 у розмірі 1,14 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11), з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11 та 1,14) та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197) - за період з 01.03.2022 до 05.07.2025 (включно), підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву у адміністративній справі 480/92/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2019-2021 роки та які враховуються для обчислення пенсії, а саме з 01.03.2022 у розмірі 1,14 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11), з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11 та 1,14) та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197) - за період з 01.03.2022 до 05.07.2025 (включно) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.А. Прилипчук