Справа № 520/28000/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 січня 2026 року № 520/28000/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незадоволення заяви ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5;

2. зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути заяву ОСОБА_1 щодо внесення змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005р., зазначивши наступне, а саме: батьком вказати " ОСОБА_2 ", "громадянин України" та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін; ім`я - " ОСОБА_3 ", по батькові дитини - " ОСОБА_4 ", прізвище " ОСОБА_5 ", дату народження - " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", місце народження - "Україна, Харківська область, місто Харків" - залишити без змін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність Першого відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові щодо невнесення змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, а саме, зазначення батьком " ОСОБА_2 ", "громадянин України", є протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 22.10.2025 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 23.10.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 22.10.2025 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 22.10.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.06.2005 року зареєстроване народження ОСОБА_1 (актовий запис № 1898), батьками якого були записані: батько - ОСОБА_6 ; мати - ОСОБА_7 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року у справі №953/19378/21, яке набрало законної сили 24.03.2022, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2025 року у справі №953/19378/21, в задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду, а саме про внесення змін до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво - відмовлено, оскільки вказані вимоги у позовних вимогах позивачем заявлені не були.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2025 року у справі №953/19378/21, відмовлено Першому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у роз`ясненні рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2022р., оскільки останній не є стороною по справі.

У зв`язку з невнесенням змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, позивач звернувся до Першого відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року у справі №953/19378/21.

У відповідь на вказану заяву позивача Першим відділом державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.09.2025 складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису, оскільки відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (зі змінами) неможливо внести зміни до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року у справі №953/19378/21, у зв`язку з відсутністю підстав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (надалі також - Закон №2398-VI).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За правилами частин першої - четвертої статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила №96/5).

Відповідно до п.1.1 розділу І Правил №96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.7 Правил №96/5 встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Згідно пункту 2.1 Правил №96/5 встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міста обласного значення) міськрайонного управління юстиції за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб. Відділ реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.

Пунктом 2.5, 2.6, 2.7 Правил №96/5 встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються: особами, щодо яких були складені ці актові записи; одним з батьків неповнолітніх (малолітніх); піклувальниками неповнолітніх та опікунами малолітніх; опікунами недієздатних осіб; спадкоємцями померлого.

Разом із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану заявниками подаються: паспорт або паспортний документ; свідоцтва про реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про реєстрацію актів цивільного стану відділом реєстрації актів цивільного стану додаються до матеріалів справи копії відповідних актових записів цивільного стану або витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, міститься в іншому відділі реєстрації актів цивільного стану України, то відділ реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит на підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія, або затребує копію цього актового запису цивільного стану.

Відповідно до пунктів 2.12, 2.13 та 2.15 Правил №96/5 встановлено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін, доповнень до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є серед іншого, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції, а також постанова адміністративного суду.

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України).

Пунктом 2.16 розділу II Правил № 96/5 передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстр у актів цивільного стану громадян (абз. 1).

Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил № 96/5 визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У спірних правовідносинах, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року у справі №953/19378/21, яке набрало законної сили 24.03.2022, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, вказаним рішенням суду встановлено факт батьківства ОСОБА_2 відносно позивача, що є підставою для внесення змін в актовий запис про народження відносно відомостей про батька позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що Першим відділом державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції безпідставно та необґрунтовано складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно відомостей про батька позивача.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постановах від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17 та від 23.01.2019 у справі № 807/45/17, у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, суд наголошує на наступному.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, 16.05.2013 Європейський суд ухвалив рішення у справі "Гарнага проти України" № 20390/07, яким постановив, що Україна порушила стосовно заявниці статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року №ETS № 005 (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд у своєму рішенні зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім`я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв`язку носіїв певного імені з сім`єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

У рішенні Європейського суду йдеться й про те, що коли особа в Україні досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім`я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв`язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов`язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя.

У відповідності до статей 2, 10 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і пункту 1 статті 46 Конвенції рішення Європейського суду є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 2.13.2 згаданих вище Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства.

Враховуючи наведене вище, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Гарнага проти України", суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження в частині відомостей про батька, наслідком чого є зміна прізвища позивача.

Таким чином, враховуючи відсутність обґрунтованих підстав для відмови позивачу у внесенні змін до актового запису про народження, та враховуючи той факт, що у внесенні змін відмовлено висновком відповідача від 19.09.2025, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування висновку Першого відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.09.2025 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незадоволення заяви ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5.

З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Перший відділ державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про батька, зазначивши його батьком " ОСОБА_2 ", "громадянин України", та вказати прізвище дитини - " ОСОБА_5 ".

В іншій частині, а саме: ім`я - " ОСОБА_3 ", по батькові дитини - " ОСОБА_4 " актовий запис залишається без змін, а тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Щодо позовних вимог в зобов`язальній частині зобов`язання видати нове свідоцтво про народження, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що відповідно до частини 6 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Суд зазначає, що станом на момент розгляду даної справи по суті зміни до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не внесені, а отже, в цій частині відповідачем не порушено вказані права позивача.

Суд зауважує, що убезпечення в майбутньому від можливих порушень прав не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства. Тому у задоволенні цієї позовної вимоги належить відмовити, як передчасної.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Першого відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.09.2025 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Перший відділ державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №1898, складеного 10.06.2005, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про батька, зазначивши його батьком " ОСОБА_2 ", "громадянин України", та вказати прізвище дитини - " ОСОБА_5 ".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові (пров. Людмили Гурченко, буд. 3Е, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 84 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.01.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко