Справа № 240/19035/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19035/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

21 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" (далі ТОВ "Інтер Еко Технологія") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 24 вересня 2024 року № 275-р в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія" реєстраційний номер ліцензії 2200007, місце роздрібної торгівлі: Житомирська область, Звягельський район, м. Звягель, вул. Шепетівська, буд. 5. АЗС;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирської області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2200007, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія", та поновити інформацію (внести відомості) до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним про ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2200007, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія", місце роздрібної торгівлі: Житомирська область, Звягельський район, м. Звягель, вул. Шепетівська, буд. 5, АЗС.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 24 вересня 2024 року № 275-р в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Еко Технологія", реєстраційний номер ліцензії 2200007, місце роздрібної торгівлі: Житомирська область, Звягельський район, м. Звягель, вул. Шепетівська, буд. 5. АЗС.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області видано ТОВ "Інтер Еко Технологія" ліцензію на право роздрібної торгівлі паливом, реєстраційний номер: 2200007, термін дії з 12 серпня 2022 року до 12 серпня 2027 року.

На підставі доповідної записки Управління контролю за підакцизними товарами від 24 вересня 2024 року № 1117/06-30-09-04, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію, відповідачем винесено розпорядження від 24 вересня 2024 року № 275-р "Про анулювання ліцензії", згідно з яким анульовано ліцензію ТОВ "Інтер Еко Технологія" на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер: 2200007, термін дії з 12 серпня 2022 року до 12 серпня 2027 року.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР) ліцензія (спеціальний дозвіл)-документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії-позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Ст.15 Закону № 481/95-ВР встановлено річну плату за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у розмірі 2000 гривень за кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

За приписами ч.ч.8,10 ст.15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним-одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 33 ст.15 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Згідно з ч.44 ст.15 Закону № 481/95-ВР повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію автоматично формується та направляється органом ліцензування суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за 30, за 20, за 10 та за 5 днів до настання терміну сплати за відповідну ліцензію в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Водночас, підстави для анулювання ліцензії, визначені ч.52 ст.15 Закону № 481/95-ВР, згідно із якими ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі:

заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію;

встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії;

встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії;

встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії;

порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;

відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Вказаний перелік підстав для анулювання ліцензії на оптову/роздрібну торгівлю є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Відповідно до ст.16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

27.07.2024 набрав чинності Закон України №3817-ІХ від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 3817-ІХ), крім його окремих норм, зокрема, розділу VII «Ліцензування», який набирає чинності та вводиться в дію з 01.01.2025.

При цьому, пунктом 2 розд. XII «Прикінцеві положення» Закону № 3817-ІХ встановлено, що Закон України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» втрачає чинність з 1 січня 2025 року, положення Закону № 481/95-ВР до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону № 3817-ІХ.

В свою чергу, пунктом 6 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 3817-ІХ закріплено, що дії суб`єктів господарювання щодо здійснення господарської діяльності, починаючи з дня введення воєнного стану в Україні та до дня набрання чинності Законом № 3817-ІХ (далі у визначений пунктом 6 період), зокрема, суб`єкт господарювання, який у визначений пунктом 6 період, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності Закон № 3817-ІХ, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.

Суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Суми несплачених чергових платежів, які підлягають сплаті відповідно до цього пункту, розраховуються виходячи з розміру річної (квартальної) плати, визначеної Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та:

1) пропорційно до кількості календарних днів періоду, за який не сплачено чергові платежі, починаючи з першого дня такого періоду та закінчуючи:

останнім днем третього місяця, наступного за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності, або днем отримання нової ліцензії - для ліцензій на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії яких закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, але суб`єкт господарювання у зазначений період продовжував здійснювати господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню, відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» і не подав у визначений цим пунктом строк заяву про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності;

останнім днем припинення провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, зазначеним у заяві про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, поданій суб`єктом господарювання у визначений цим пунктом строк, - для ліцензій, дія яких припиняється за заявою суб`єкта господарювання;

2) кількості несплачених чергових платежів до дня набрання чинності цим Законом - для ліцензій на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії яких не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту.

За необхідності уточнення суми несплачених чергових платежів, яка підлягає сплаті відповідно до цього пункту, суб`єкт господарювання має право звернутися до органу ліцензування із заявою у довільній формі, що подається у паперовій або електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України. Орган ліцензування зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання такої заяви обчислити таку суму і надати суб`єкту господарювання відповідну інформацію.

У разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим пунктом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів: дія ліцензії, строк дії якої не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, припиняється органом ліцензування у порядку, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з дня несплати першого чергового платежу.

З аналізу Закону №481/95-ВР вбачається, що підставою для анулювання ліцензії є несплата чергового платежу за ліцензію.

За умовами Закону №3817-IX дія ліцензії припиняється органом ліцензування у порядку, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим Законом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів.

Тобто, саме не сплата чергових платежів за ліцензію є підставою для анулювання ліцензії.

Як з`ясовано судом, позивачем 06 вересня 2024 року внесено черговий платіж за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер ліцензії 2200007) згідно з платіжною інструкцією № 687.

Доказів щодо неприйняття платежу або повернення коштів, суду не надано.

Проте, після сплати коштів, 24 вересня 2024 року прийнято спірне розпорядження щодо анулювання ліцензії.

Таким чином, відповідач діяв непослідовним та невідповідним закону чином, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване розпорядження про анулювання ліцензії не відповідає критеріям правомірності, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України, а тому визнається судом протиправним, яке, відповідно, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.