Справа № 600/4145/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4145/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Рупташ Ю.Т., представника відповідача Калініченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивач, враховуючи заяву про зміну предмету позову, просить суд визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення №00000/10755/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року; податкове повідомлення-рішення №00000/10757/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року; податкове повідомлення-рішення №00000/10759/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року; рішення про анулювання платника єдиного податку №8910/6/24-13-24-04 від 07.05.2025 року; податкове повідомлення-рішення №00000/28801/Ж10/24-13-24-04 від 16.09.2025 року.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання по справі; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У ході підготовки даної справи до розгляду по суті судом: з`ясовано зміст заявлених вимог та позицію відповідача, отримано від нього відзив на позовну заяву. При цьому у підготовчому судовому засіданні представники сторін повідомили про не бажання подавати інші заяви по суті справи (відповідь на відзив та заперечення); у зв`язку із відкликанням у підготовчому судовому засіданні представником відповідача поданого ним 17 вересня 2025 року клопотання про закриття провадження у справі, судом залишено без розгляду клопотання податкового органу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог; вчинено інші дії, передбачені частиною другою статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Так, вказуючи про незаконність оскаржуваних рішень, представник позивача зазначав, що розмір штрафної санкції визначений у акті перевірки від 31.03.2025 року та розрахунку податкових зобов`язань, єдиного внеску та штрафних (фінансових) санкцій є неправильним, в частині кваліфікації повторності та застосування штрафних санкцій у розмірі 25%, 50%, 100%, 150% є незаконною та протиправною, а тому у ГУ ДПС у Чернівецькій області відсутні підстави для застосування до ОСОБА_1 будь-яких заходів фінансової відповідальності та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. При цьому наголошував на відсутність у позивача умислу у вчиненні будь-якого порушення, оскільки не має ніякого сенсу проводити торгівлю підакцизними товарами без ліцензії на другій групі єдиного податку в розмірі 494 грн в обсязі 4 чеків і самому повідомляти про це органи ДПС відправкою такої інформації через електронний реєстратор касових операцій. На його думку, відповідальність, яку має понести ОСОБА_1 за помилку, пов`язану з реалізацією підакцизних товарів на загальну суму у розмірі 494 грн складає 792967,84 грн, що більше ніж у 1600 разів перевищує суму помилково реалізованого товару та в свою чергу є неспівмірною відповідальністю та застосування таких штрафних санкцій з боку держави, в особі ГУ ДПС у Чернівецькій області, в період дії в Україні воєнного стану є знущанням над громадянами України. Також вказано, що протягом зазначених періодів у Чернівецькій області регулярно відбувалися тривалі відключення електроенергії.

Крім того, щодо обставин, викладених в акті документальної перевірки про здійснення розрахункових операцій без застосування РРО/ПРРО на суму 498571,95 грн, представник позивача указував, що фактичного здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі чи надання послуг не відбувалося, вказані кошти не пов`язані з реалізацією товарів чи послуг, не мають ознак оплати за продукцію, а призначення платежу є технічним формулюванням банку, яке автоматично підтягується при поверненні коштів, проведених через POS-термінал. Це були особисті кошти ОСОБА_1 , накопичені протягом попередніх років, які вона використовувала для оплати товарів та послуг за допомогою банківської картки. Надходження - це повернення частини цих витрат банком, а не плата від покупців.

Стосовно рішення про переведення позивача з 01 січня 2024 року на загальну систему оподаткування, повідомлено, що указане пов`язано із реалізацією підакцизного товару, проте дана реалізація була помилкою продавця, що не є достатньою підставою для втрати статусу платника єдиного податку. При цьому зазначено, що кошти від реалізації підакцизної продукції на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 не надходили, а надходили на розрахунковий рахунок іншого ФОПа, який здійснював діяльність за тією ж адресою, на загальній системі оподаткування та наявною ліцензією, на право продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Така помилка відображалася виключно у чеку.

З огляду на викладене, на думку представника позивача, висновки ГУ ДПС у Чернівецькій області в акті документальної позапланової невиїзної перевірки №12820/Ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 31.03.2025 року є документально та нормативно не підтвердженими, а тому прийняті на підставі такого акту податкові повідомлення-рішення є незаконними та протиправними й підлягають скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Так, ним указувалося про законність оскаржуваних позивачем рішень. Зокрема, зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: позивач здійснювала реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником II групи. У зв`язку із здійсненням фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 видів діяльності, які не передбачені до використання на спрощеній системі оподаткування за період з 17.11.2023 року по 14.12.2023 року (реалізація алкогольних напоїв), реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.01.2024 року (згідно бази даних Системи обліку даних РРО дані чеків - Товари, перша реалізація підакцизних товарів відбулася 17.11.2023р.) Отже, позивач з 01.01.2024 року зобов`язана була перейти на сплату інших податків і зборів, а саме: на загальну систему оподаткування, проте даного переходу не здійснила.

Крім цього, у зв`язку із реалізацією позивачем в період з 17.11.2023 р. 21.03.2024 р. акцизних товарів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами позивачу було донараховано акцизного податку та за не подання податкових декларацій (розрахунків) застосовано штрафну санкцію.

Також вказано, що в ході проведення перевірки встановлено не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних заходів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сум 498571,95 грн та наголошено на правомірності розміру застосованих штрафних санкцій.

З огляду на викладене, а також указуючи про необґрунтованість та безпідставність доводів позову, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець перебувала на обліку у Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, була платником єдиного податку 2 групи, код основного виду економічної діяльності « 47.19» інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, місце здійснення господарської діяльності - магазин-кафе за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі пп.20.1,4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №218-п від 27.01.2025 та на підставі заяви про припинення підприємницької діяльності номер державної реєстрації припинення -001002101 від 14.10.2024 року, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер державної реєстрації - НОМЕР_2 від 20.06.2023 року), за період діяльності з 20.06.2023 року по 14.10.2024 року вимог податкового, валютного та іншого законодавства, ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатом проведення перевірки складено акт від 31.03.2025 року №12820/Ж5/24-13-24-04/, у якому вказано про встановлення порушень:

- абз. 3) пп. 291.5.1 п.291.5 ст.291, абз.5) пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 розділу 14 Податкового кодексу України - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2024 року зобов`язана була перейти на сплату інших податків і зборів, а саме на загальну систему оподаткування, проте даного переходу не здійснила;

- п.4) п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України - не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15% до доходу, отриманого від провадження діяльності визначеної у підпункті 3 пункту 291.3 статті 291 Кодексу, чим занижено єдиний податок за листопад 2023 року та грудень 2023 року в загальній сумі 61,80 грн. (412,00*15%);

- пп. 213.1.9 п. 213.1 ст.213, пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, пп.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано акцизного податку за період з 17.11.2023 року по 21.03.2024 року на загальну суму 24,70 грн;

- пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.223.1, п.223.2 ст. 223 Податкового кодексу України - не подано Декларацій акцизного податку за листопад 2023 року, грудень 2023 року та березень 2024 (3 шт.);

- п. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального», а саме: здійснювала продаж акцизних товарів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами;

- пп. 1, 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сумі 498571,95 грн, а саме у сумі 79446,19 грн за період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року та у сумі 419125,76 грн за період 01.01.2024 року по 14.10.2024 року.

Не погоджуючись із указаними висновками, платником податків були подані до Головного управління ДПС у Чернівецькій області заперечення на акт перевірки від 31.03.2025 року №12820/Ж5/24-13-24-04/, за результатом розгляду яких постійною комісією з розгляду спірних питань Головного управління ДПС у Чернівецькій області прийнято рішення, що порушення, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 31.03.2025 року №12820/Ж5/24-13-24-04/, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам податкового законодавства.

07.05.2025 року на підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення №00000/10755/Ж10/24-13-24-04, згідно якого платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 в порушення п.п.2 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15% до доходу, отриманого від провадження діяльності, що не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, чим занижено єдиний податок за листопад 2023 року та грудень 2023 року в загальній сумі 61,80 грн (412,00*15%). У зв`язку з цим та на підставі п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Єдиний податок з фізичних осіб» на суму 77, 25 грн, з яких 61,80 грн - за податковими зобов`язаннями, 15,45 грн за штрафними санкціями;

2) податкове повідомлення-рішення №00000/10757/Ж10/24-13-24-04, згідно якого платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 встановлено порушення пп. 213.1.9 п. 213.1 ст.213, пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, пп.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано акцизного податку за період з 17.11.2023 року по 21.03.2024 року на загальну суму 24,70 грн. У зв`язку з цим та на підставі п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів» у сумі 30,87 грн, з яких 24,70 грн за податковими зобов`язаннями та 6,17 грн за штрафними санкціями;

3) податкове повідомлення-рішення №00000/10759/Ж10/24-13-24-04, згідно якого до платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн на підставі п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, що виразилося у не поданні декларації акцизного податку за листопад 2023 року, грудень 2023 року та березень 2024 (3 шт.);

4) рішення №8910/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, згідно якого підставою для його прийняття є здійснення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування (абз.3 п.299.10 ст. 299 та абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України). Також у цьому рішенні указано про встановлення порушення абз. 9. пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298, пп.4 п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України здійснення платником другої групи видів діяльності, які не передбачені у пп. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України та не перехід на сплату єдиного податку, встановленого для інших груп платників єдиного податку або на сплату інших податків і зборів та реєстрація платником єдиного податку - платник податків-фізичною особою ОСОБА_1 підлягає виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2024 року;

5) рішення про застосування фінансових санкцій №00000/10768/Ж10/24-13-24-04, згідно якого за порушення п. 7 ст. 16, п. 1 ст.23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального» щодо здійснення продажу акцизних товарів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами застосовано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн;

6) податкове повідомлення-рішення №00000/10763/Ж10/24-13-24-04, згідно якого встановлено порушення абз.19 ст.2, пп. 1 та 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сумі 541392,23 грн, у зв`язку із чим та згідно п.1 ст.17 та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції у розмірі 767839,72 грн.

На зазначені рішення ОСОБА_1 подано скаргу до ДПС України, за результатом розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 07.08.2025 року №22894/6/99-00-06-01-02-06, відповідно до якого скасовано рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 07.05.2025 року №00000/10768/Ж10/24-13-24-04 про застосування фінансових санкцій та ППР ГУ ДПС у Чернівецькій області від 07.05.2025 року №00000/10763/Ж10/24-13-24-04 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20011,91 грн, а в іншій частині зазначене ППР та ППР ГУ ДПС Чернівецькій області від 07.05.2025 року№00000/10757/Ж10/24-13-24-04,№00000/10759/Ж10/24-13-24-04, №00000/10755/Ж10/24-13-24-04 та рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №8910/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку залишено без змін, а скаргу в зазначеній частині частково задоволено.

У зв`язку із скасуванням ДПС України податкового повідомлення-рішення від 07.05.2025 року №00000/10763/Ж10/24-13-24-04 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20011,91 грн та на підставі акту перевірки від 31.03.2025 року №12820/Ж5/24-13-24-04/ Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято 16.09.2025 року податкове повідомлення-рішення №00000/28801/Ж10/24-13-24-04.

Вказаним рішенням за порушення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 пп. 1, 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сумі 498571,95 грн, а саме у сумі 79446,19 грн за період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року та у сумі 419125,76 грн за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року, у зв`язку із чим та згідно п.1 ст.17 та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції у розмірі 747827,81 грн.

Не погоджуючись із наведеними висновками та рішеннями Головного управління ДПС у Чернівецькій області, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Щодо оскаржуваного позивачем рішення №8910/6/24-13-24-04 від 07.05.2025 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку, то з нього вбачається, що підставою для його прийняття є здійснення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування (абз.3 п.299.10 ст. 299 та абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України).

Також у цьому рішенні указано про встановлення порушення абз. 9. пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298, пп.4 п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України здійснення платником другої групи видів діяльності, які не передбачені у пп. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України та не перехід на сплату єдиного податку, встановленого для інших груп платників єдиного податку або на сплату інших податків і зборів та реєстрація платником єдиного податку - платник податків-фізичною особою ОСОБА_1 підлягає виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2024 року.

Так, порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 Податкового кодексу України (далі - ПК України у редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно абз.1 п.299.1 ст.299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до пп.3 п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно пп. 5 та пп. 9 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п. 299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

З обставин справи вбачається, що у ході проведення перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником II групи без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Так, за змістом акту перевірки від 31.03.2025 року №12820/Ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 та з наявних у справі копій фіскальних чеків від 17.11.2023 року, від 02.12.2023 року, від 14.12.2023 року та від 21.03.2024 року вбачається продаж ФОП ОСОБА_1 у магазині-кафе за адресою: АДРЕСА_1 алкогольних напоїв « ОСОБА_2 » за ціною 33,00 грн, «Стар.Ках.» 5р 0,5 л. за ціною 315,00 грн, «Тамянка чорн.» 1 л. за ціною 64,00 грн та тютюнових виробів «Капрі» за ціною 82,00 грн відповідно. При цьому у вказаних чеках зазначено і про належний ФОП ОСОБА_1 ПРРО ФН (дата реєстрації ПРРО 27.09.2023 року, дата скасування реєстрації ПРРО 03.10.2024 року згідно інформації з акту перевірки).

За таких обставин та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд вважає обґрунтованими та правомірними висновки податкового органу про наявність правових підстав для анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2024 року.

Відтак, оскаржуване позивачем рішення №8910/6/24-13-24-04 від 07.05.2025 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку скасуванню не підлягає.

Щодо доводів позивача про те, що реалізація підакцизних товарів була помилкою продавця, кошти від реалізації підакцизної продукції на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 не надходили, а надходили на розрахунковий рахунок іншого ФОПа, який здійснював діяльність за тією ж адресою на загальній системі оподаткування та наявною ліцензією на право продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, то такі суд оцінює критично, адже вони не підтверджені жодними доказами, тобто є необґрунтованими. При цьому суд звертає увагу на те, що у фіскальних чеках від 17.11.2023 року, від 02.12.2023 року, від 14.12.2023 року та від 21.03.2024 року вказано саме про ФОП ОСОБА_1 та використовуваний нею у господарській діяльності ПРРО ФН .

Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/10755/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року, то з нього вбачається збільшення відповідачем на підставі п.123.2 ст.123 ПК України суми грошового зобов`язання позивачу за платежем «Єдиний податок з фізичних осіб» на суму 77,25 грн, з яких 61,80 грн - за податковими зобов`язаннями, 15,45 грн за штрафними санкціями, у зв`язку із порушенням позивачем п.п.2 п.293.4 ст.293 ПК України - не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15% до доходу, отриманого від провадження діяльності, що не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України, чим занижено єдиний податок за листопад 2023 року та грудень 2023 року в загальній сумі 61,80 грн (412,00*15%).

Так, згідно п.п.2 та п.п.4 п.293.4 ст.293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи; до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів).

Відповідно до п. 123.1. та п.123.2. ст. 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки, як зазначено вище, у ході проведення перевірки позивача було встановлено здійснення реалізації позивачем алкогольних напоїв (підакцизних товарів), перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником II групи без наявності відповідної ліцензії (у листопаді-грудні 2023 року продано алкогольних напоїв на загальну суму 412,00 грн: « ОСОБА_2 » за ціною 33,00 грн, «Стар.Ках.» 5р 0,5 л. за ціною 315,00 грн, «Тамянка чорн.» 1 л. за ціною 64,00 грн, що підтверджується наявними у справі фіскальними чеками від 17.11.2023 року, від 02.12.2023 року, від 14.12.2023 року, проведеними через використовуваний ФОП ОСОБА_1 у господарській діяльності ПРРО ФН ), то податковий орган дійшов обґрунтованого висновку про не застосування позивачем ставки єдиного податку у розмірі 15% до доходу, отриманого від провадження діяльності, що не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України.

Відтак, відповідачем на підставі п.123.2 ст.123 ПК України правомірно збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем «Єдиний податок з фізичних осіб» на суму 77,25 грн, з яких 61,80 грн - за податковими зобов`язаннями (412,00 грн х 15%) та 15,45 грн (61,80 грн х 25%) за штрафними санкціями.

Отже, податкове повідомлення-рішення №00000/10755/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року є законним і скасуванню не підлягає.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/10757/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року, то з нього вбачається збільшення відповідачем на підставі п.123.2 ст.123 ПК України суми грошового зобов`язання позивачу за платежем «Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів» у сумі 30,87 грн, з яких 24,70 грн за податковими зобов`язаннями та 6,17 грн за штрафними санкціями, у зв`язку із порушенням позивачем пп. 213.1.9 п. 213.1 ст.213, пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, пп.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

Так, за приписами пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платниками акцизного податку є: особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Згідно пп. 213.1.9 п. 213.1 ст.213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Відповідно до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Пп. 215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України передбачено, що для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, реалізованих відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Згідно п.216.9 ст.216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону Україн "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар, а для підакцизних товарів, наявність або місцезнаходження яких не підтверджено таким суб`єктом господарювання, у тому числі таких товарів, недостача яких виявлена за результатами інвентаризації, проведеної суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі на вимогу контролюючого органу при проведенні перевірки такого органу, - дата складення відповідного документа, що засвідчує зазначені факти.

Враховуючи наведені норми та обставини продажу позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) у період з 17.11.2023 року по 21.03.2024 року, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником II групи без наявності відповідних ліцензій, податковий орган дійшов обґрунтованих та правомірних висновків щодо наявності підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем «Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів» у сумі 30,87грн, з яких 24,70грн (33,00грн+64,00грн+315,00 грн+82,00грн=494,00грн, 494,00грн х 5% =24,70грн) за податковими зобов`язаннями та 6,17грн (24,70 грн х 25%) за штрафними санкціями згідно п.123.2 ст.123 ПК України.

Відтак, податкове повідомлення-рішення №00000/10757/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року скасуванню не підлягає.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/10759/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року, то згідно нього до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн на підставі п.120.1 ст.120 ПК України за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України, що виразилося у не поданні Декларацій акцизного податку за листопад 2023 року, грудень 2023 року та березень 2024 (3 шт.).

Так, згідно п.49.1. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтею 223 ПК України передбачено, що базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю (п.223.1).

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу (п.223.2).

Згідно п.120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Беручи до уваги наведені норми та враховуючи обставини продажу позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) у період з 17.11.2023 року по 21.03.2024 року (17.11.2023 року, 02.12.2023 року, 14.12.2023 року та 21.03.2024 року) і факт не подання Декларацій акцизного податку за листопад 2023 року, грудень 2023 року та березень 2024 (3 шт.), суд приходить до висновку про те, що податковий орган провомірно наклав на позивача штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн (340,00грн х 3).

Тому податкове повідомлення-рішення №00000/10759/Ж10/24-13-24-04 від 07.05.2025 року також скасуванню не підлягає.

Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/28801/Ж10/24-13-24-04 від 16.09.2025 року суд зазначає наступне.

З обставин справи вбачається, що вказаним рішенням за порушення позивачем пп. 1, 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сумі 498571,95 грн, а саме у сумі 79446,19 грн за період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року та у сумі 419125,76 грн за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 747827,81 грн згідно п.1 ст.17 та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, згідно абзаців 5, 6, 19 статті 2 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР у редакції на час виникнення спірних відносин) реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Для цілей цього Закону розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціями;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги4

застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Згідно пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Статтею 20 Закону №265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції. Закон встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа.

Аналогічні висновки щодо наведених норм відображені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 року у справі №120/6718/24 з подібних правовідносин.

З обставин справи вбачається, що прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/28801/Ж10/24-13-24-04 від 16.09.2025 року обумовлено встановленням податковим органом за результатом проведеної перевірки порушення позивачем наведених вище норм Закону №265/95-ВР, а саме: не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у загальній сумі 498571,95 грн, з яких 79446,19 грн за період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року та 419125,76 грн за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року. Тобто, відповідачем встановлено невиконання позивачем-суб`єктом господарювання одного із трьох обов`язків, відповідальність за невиконання яких передбачена пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Згідно матеріалів справи до указаних висновків відповідач дійшов на підставі дослідження сум виторгів РРО/ПРРО інформаційної системи СОД РРО та наданої позивачем виписки банківського рахунку НОМЕР_3 , які свідчать про отримання позивачем доходу за готівковими розрахунками із застосуванням банківського платіжного терміналу (POS-термінал), користуючись послугою торгового еквайрингу для прийняття до оплати всі типи карток платіжних систем. Також до перевірки позивачем було надано договір банківського обслуговування №5 від 26.06.2023 року щодо надання послуг еквайрингу та заяву про приєднання до договору надання послугу еквайрингу АТ «Ощадбанк» та на підключення до еквайрингу №26062023/047-1 від 26.03.2023 року.

На підставі цього перевіркою встановлено, що сума доходу від здійснення підприємницької діяльності з реалізації товарів, проведених через ПРРО в період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року складає 121192,93 грн, сума доходу, отриманого платником на банківський рахунок шляхом відшкодування за операціями торгового еквайрингу складає 200693,12 грн, а відтак сума операцій, не проведених через ПРРО за період з 01.11.2023 року по 31.12.2023 року складає 79446,19 грн (200693,12 грн - 121192,93 грн); сума доходу від здійснення підприємницької діяльності з реалізації товарів, проведених через ПРРО в період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року складає 320086,65 грн, сума доходу, отриманого платником на банківський рахунок шляхом відшкодування за операціями торгового еквайрингу складає 739212,41 грн, а відтак сума операцій, не проведених через ПРРО за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року складає 419125,76 грн (739212,41 грн - 320086,65 грн).

У ході судового розгляду справи позивачем на підставі належних та достовірних доказів не спростовано указаних вище висновків податкового органу, які підтверджуються наявними у справі матеріалами.

Щодо тверджень позову про те, що фактичного здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі не відбувалось, а кошти були особистим заощадженням ОСОБА_1 й ці кошти використовувались для оплати товарів та послуг, то такі суд оцінює критично та вважає необґрунтованими, адже на їх підтвердження не було надано жодних доказів.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно наявних у справі банківських виписок по рахунку позивача НОМЕР_3 у спірний період у графі призначення платежу зазначено «відшкодування за операціями торгового еквайрингу с. Стара Жадова, вул.Головна, 18г», що свідчить про реалізацію товарів та отримання доходу позивачем при здійсненні господарської діяльності за місцем її проведення - магазин-кафе за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, оскільки згідно наданих банківських виписок по рахунку позивача НОМЕР_3 у спірний період у графі призначення платежу зазначено «відшкодування за операціями торгового еквайрингу», суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані доводи позову про помилкове зазначення даного призначення та про те, що кошти не пов`язані з реалізацією товарів, не мають ознак оплати за продукцію, а є особистими коштами позивача, накопиченими протягом років.

До цього варто зауважити, що POS-термінал дозволяє приймати оплату від покупців за місцем продажу товарів/послуг платіжними картками, якими ініціюється переказ коштів з рахунку покупця на рахунок торговця за посередництвом банка - екваєра. А приймання платежів на підставі договору еквайрингу за допомогою POS- терміналу є "прийманням від покупця платіжних карток", що як раз і є ознакою розрахункової операції у зв`язку з чим, всі еквайрингові платежі, потребують застосування РРО або ПРРО у встановленому Законом №265/95-ВР порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень податкового органу щодо допущення позивачем порушень норм Закону №265/95-ВР, а саме: не проведення розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, та, відповідно, про наявність підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності згідно пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Щодо доводів позову про неправильність розміру застосованих відповідачем штрафних санкцій, то такі також є безпідставними та необґрунтованими. При цьому суд відхиляє доводи про неврахування відповідачем приписів пункту 15 розділу II Прикінцеві положення Закону №265/95-ВР, згідно яких у період з 1 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року, але не пізніше ніж до дати припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, до фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, що здійснюють діяльність з продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або надають послуги, фінансова відповідальність за проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидачу (у паперовій та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання застосовується у таких розмірах: 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Так, оскільки з обставин справи вбачаються факти продажу позивачем у спірний період алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто підакцизних товарів, то відповідачем правомірно не було застосовано у даному випадку приписи пункту 15 розділу II Прикінцеві положення Закону №265/95-ВР.

В ході судового розгляду справи позивачем (її представником) не було наведено обґрунтованих доводів незаконності податкового повідомлення-рішення №00000/28801/Ж10/24-13-24-04 від 16.09.2025 року. Відтак, указане скасуванню не підлягає.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваних рішень. Натомість відповідачем доведено їх законність. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини. Повне судове рішення складено 22.01.2026 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200-А, ).

Суддя О.П. Лелюк