Справа № 520/25936/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 січня 2026 р. справа № 520/25936/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, виплаченої на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 та Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі №520/31401/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2021 роки, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки та одноразову грошову допомогу при звільнення з урахуванням індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, виплаченої на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 та Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі №520/31401/24.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 1, п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 03.02.2020 по 12.06.2021 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.06.2021 №247-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 12.06.2021, в тому числі фінансового, військової частини НОМЕР_2 , але індексацію грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 від військової частини НОМЕР_2 позивач не отримав. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання рішення суду військова частина НОМЕР_2 здійснила виплату суми індексації грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 у сумі 65971,37 грн. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, без врахування індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що індексація грошового забезпечення є окремим видом державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів і не застосовується для розрахунку одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, відповідач зазначає, що індексація-різниця грошового забезпечення, яка виплачена позивачу на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24 у вересні 2025 року, нарахована та виплачена 03.09.2025, тобто після нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому індексація грошового забезпечення не повинна враховуватись при можливому перерахунку вищевказаних одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 з 03.02.2020 по 12.06.2021.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.06.2021 №247-ОС "Про особовий склад" ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 12.06.2021.

При звільненні зі служби ОСОБА_1 виплачено, зокрема, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік та грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової Частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24 Військовою частиною НОМЕР_2 нараховано та виплачено 03.09.2025 ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.02.2020 по 12.06.2021 із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 та Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі №520/31401/24, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII), яким передбачено, зокрема:

держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону №2011-XII).

до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону №2011-XII).

грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону №2011-XII).

Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Як встановлено судом, спірне питання у даній справі полягає у правомірності дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки без урахування індексації відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до частини другої та частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Сторони не заперечують, що грошову допомогу на оздоровлення за 2020-2021 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки обчислено без урахування індексації відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Водночас, у відзиві зазначено, що на переконання відповідача, індексація грошового забезпечення встановлена для виплати, як окремий вид доходу, який не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюються одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 09.11.2023 у справі №140/6868/21 зробив висновок, що індексація є складовою заробітної плати.

Відповідно до пункту 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5, до складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення і має бути врахована під час обрахунку і виплати грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2020 з урахуванням індексації відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, суд зазначає наступне.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.06.2021 №247-ОС "Про особовий склад", ОСОБА_1 при звільненні зі служби виплачено грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік.

Доказів нарахування та виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №520/31401/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.