Справа № 240/22239/25
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22239/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Д.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

20 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління юстиції в Житомирській області (м.Київ) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління юстиції в Житомирській області (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.09.2025 ВП № 78654857 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 78654857 від 10.09.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/7870/24 від 17.09.2024, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області оформити та подати до відповідного головного управління Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначити види грошового забезпечення станом на 01.01.2023 за відповідною посадою, яка прирівнюється до посади, з якої він був звільнений.

Виконавчий лист № 240/7870/24 судом видано 15.07.2025 та на його підставі 12.07.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було виконавче провадження ВП № 78654857.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області 21.07.2025 надіслало заяву № 5101-4818/5117 про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначило про повне самостійне виконання резолютивної частини рішення суду та надало підтверджуючі документи, включаючи копію листа з довідкою.

01.08.2025 на адресу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області надійшла вимога виконавця за номером 26345, в якій державний виконавець вимагав повідомити про стан виконання рішення суду відповідно до виконавчого листа від 15.07.2025, оскільки надійшла заява стягувача про неповне виконання.

У відповідь на цю вимогу Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області 12.08.2025 направило лист № 5101-5380/5117, в якому повторно підтвердило факт повного та фактичного виконання резолютивної частини рішення суду, додаючи відповідні копії документів.

На підставі наданої інформації 14.08.2025 старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №78654857, оскільки рішення вважалося виконаним у повному обсязі.

04.09.2025 Житомирський окружний адміністративний суд виніс окрему ухвалу у справі № 240/7870/24, в якій встановив, що довідка від 17.10.2024 № 01-4/1135 про розмір грошового забезпечення не відповідає вимогам рішення, зокрема через зазначення надбавки за особливості проходження служби у розмірі 27% замість 50% та премії у розмірі 10% замість 280%, що свідчить про протиправні дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області.

25.08.2025 стягувач через свого представника Мотовильник Ю.В. подав скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.08.2025, посилаючись на неповне виконання судового рішення.

За результатами перевірки з метою контролю за вчасністю, повнотою та правильністю виконання рішення суду постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.08.2025 скасовано як таку, що винесена передчасно, та зобов`язано державного виконавця вчинити подальші дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

10.09.2025 державним виконавцем було винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин, з посиланням на статті 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", а також з вимогою виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередженням про кримінальну відповідальність.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що видана довідка не суперечить обставинам, встановленим у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24.

Що стосується зазначених у довідці Головного управління ДСНС від 17.10.2024 № 01-4/1135 конкретних відсотків премії (10%) та надбавки за особливості проходження служби (27%), то суд зазначив, що на час судового розгляду справи № 240/7870/24 між сторонами не існувало спору щодо порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі премії та надбавки за особливості проходження служби, станом на 01.01.2023, внаслідок чого, з`ясування обставин порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії не входить до предмета дослідження факту виконання судового рішення від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1, п.16 ч. 3 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

За змістом ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі суб`єктами владних повноважень, гарантується також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997. Отже її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Тобто виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як було зазначено вище, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області оформити та подати до відповідного головного управління Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначити види грошового забезпечення станом на 01.01.2023 за відповідною посадою, яка прирівнюється до посади, з якої він був звільнений, а саме:

- посадовий оклад у розмірі, обчисленому шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМ України від 30.08.2017 № 704;

- оклад за військовим званням розмірі, обчисленому шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМ України від 30.08.2017 №704;

- відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі, встановленому Постановою КМ України від 30.08.2017 № 704;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24 позивач склав та надіслав на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області довідку від 17.10.2024 № 01-4/1135 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.

Згідно з довідкою від 17.10.2024 № 01-4/1135 грошове забезпечення ОСОБА_1 , яке підлягає врахуванню для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді "начальник відділу запобігання НС по Житомирській міській ТГ Житомирського районного управління ГУ ДСНС України у Житомирській області", складається із:

- посадового окладу - 8590,00 грн;

- окладу за військовим (спеціальним) званням (полковник) - 2250,00 грн;

- надбавки за вислугу років (50%) - 5420,00 грн;

- надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 859,00 грн;

- надбавки за особливості проходження служби (27%) - 4390,20 грн;

- надбавки за класну кваліфікацію (3%) - 257,70 грн;

- премії (10%) - 859,00 грн.

Всього: 22625,90 грн.

Апелянт зазначає, що у вищезазначеній довідці зазначена надбавка за особливості проходження служби у розмірі 27 %, премія у розмірі 10%, що не відповідає зазначених відповідачем у довідці від 26.06.2025 №4/533 середньому розміру фактично виплачених за місяць січень 2023 року, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, надбавки за особливості проходження служби 50%, премії 280%.

Досліджуючи матеріали справи та доводи сторін щодо наявності підстав для накладення штрафу на позивача у виконавчому провадженні №78654857, колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 1 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України 20.07.2018 № 623, особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, розмір надбавки за особливості проходження служби обчислюється, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, а розмір премії обчислюється виходячи з розміру посадового окладу.

Як зазначив суд першої інстанції, що посадовий оклад ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 становить 8590,00 грн, а отже розмір премії 10% посадового окладу становить 859,00 грн, як і вказано у довідці від 17.10.2024 № 01-4/1135.

Надбавка за особливості проходження служби ОСОБА_1 визначена позивачем у розмірі 27% посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, тобто 27% від 16260,00 грн (8590,00 грн + 2250,00 грн + 5420,00 грн), що становить 4390,20 грн, як і вказано у довідці від 17.10.2024 № 01-4/1135.

Інші види грошового забезпечення математично обчислені також правильно.

Видана довідка не суперечить обставинам, встановленим у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24.

Отже, вказані обставини підтверджують виконання Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області судового рішення у справі № 240/7870/24 шляхом підготування та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.

Що стосується конкретних відсотків премії та надбавки за особливості проходження служби, то як вірно зазначив суд першої інстанції, на час судового розгляду справи № 240/7870/24 між сторонами не існувало спору щодо порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі премії та надбавки за особливості проходження служби, станом на 01.01.2023, внаслідок чого, з`ясування обставин порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії не входить до предмета дослідження факту виконання судового рішення від 17.09.2024 у справі № 240/7870/24.

При цьому, резолютивна частина судового рішення у справі №240/7870/24 не містить будь-яких розрахунків фактичних сум таких складових грошового забезпечення.

Окрема ухвала суду від 04.09.2025 у справі №240/7870/24 також не визначає обов`язку Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області зазначити конкретні складові та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 або їх відсотковий розмір.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що оскільки вказані обставини визначення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії та надбавки за особливості проходження служби не входили в предмет доказування у справі № 240/7870/24 та не можуть стосуватися порядку виконання такого судового рішення, то фактично свідчать про виникнення нових правовідносин між ОСОБА_1 та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області з приводу розміру премії та надбавки за особливості проходження служби, які підлягають включенню до складу грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2023.

У такому разі, стягувач ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити дії Головного управління ДСНС, звернувшись до суду з новим позовом якщо не згідний з конкретними розмірами щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії та надбавки за особливості проходження служби при здійсненні перерахунку його пенсії.

Під час розгляду справи колегією суддів враховані правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 31.01.2025 року у справі № 560/11142/24, від 12.02.2025 року у справі № 160/16360/24.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом № 1404-VIII надано право державному виконавцю проводити перевірку виконання рішення боржником.

Проте, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління юстиції в Житомирській області (м.Київ) прийняв рішення про накладення штрафу на Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області лише на підставі заяви стягувача, при цьому не вчинивши вичерпних заходів, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII з метою перевірки виконання позивачем постанови суду, чим порушив принципи верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконання рішень, встановлених ч. 1 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII, а також без дотримання тотожних засад, встановлених положеннями ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанови про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління юстиції в Житомирській області (м.Київ) залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.