Справа № 240/26108/25
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 січня 2026 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області, про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання повернути кошти,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області, про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання повернути кошти.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 року адміністративну справу № 240/26108/25 передано на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 року вказана заява передана головуючому судді Заболотному А.М., справу зареєстровано за № 240/26108/25 (провадження 2а/303/4/26).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року позов було залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позову протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року, зокрема, булу постановлена з тих підстав, що: - позивачу необхідно чітко визначити коло відповідачів та зазначити таких (такого) відповідно до вимог, передбачених КАС України; - позивачу необхідно належним чином викласти обставини, якими обґрунтовується кожна із заявлених вимог; - позивачу необхідно звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

15.01.2026 року на виконання ухвали від 08.01.2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява («ухвалена позовна заява») та «нове клопотання» про поновлення строку звернення до суду.

Згідно з п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 1 ст. 171 КАС України).

Слід нагадати, що зі змісту пред`явлених позовних вимог слідує, що позивач: 1) просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП № 746027 від 13.08.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності; 2) зобов`язати (третю особу Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області) повернути кошти в розмірі 20000,00 грн., що були сплачені на оплату штрафу згідно з постанови серії ДП № 746027 від 13.08.2025 року.

Таким чином у позовній заяві об`єднано дві позовні вимоги.

ОСОБА_1 у поданій до суду 15.01.2026 року заяві («ухвалена позовна заява») додатково обґрунтував вимогу 2) тим, що оскільки постанова серії ДП № 746027 від 13.08.2025 року є незаконною, а тому кошти в розмірі 20000,00 грн., що були сплачені на оплату штрафу згідно з цією постановою, підлягають поверненню.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 року у справі № 910/5880/21 право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. (…) Велика Палата Верховного Суду вважає, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (див., наприклад, постанови від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109)). (…) Суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі визнав протиправною та скасував адміністративний суд, можна стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як безпідставно утримувану.

В п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином вимога позивача про стягнення суми штрафу, перерахованої до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172 КАС України).

Також у ч. 6 ст. 21 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 172 цього Кодексу).

За ч. 4 ст. 172 КАС України суд вправі за клопотанням учасника або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

На думку Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.08.2019 року, справа № 9901/440/19) системний аналіз наведених вище норм КАС України, зокрема, про повноваження суду з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, вказує на те, що таке роз`єднання може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Тобто, в іншому випадку позовна заява, в якій порушено правила об`єднання позовних вимог (в тому числі з порушенням виключної підсудності), завжди підлягає поверненню позивачу за правилами ст. 169 КАС України.

Враховуючи, що позивачем порушено правило об`єднання позовних вимог, зокрема вимогу 1) належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а вимогу 2) за правилами цивільного судочинства, керуючись приписами п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

При цьому суд враховує, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року позивачеві надавалася можливість привести позовну заяву відповідно до вимог КАС України.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звернутись до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 44 КАС України визначені права та обов`язки учасників справи. Так, згідно з частиною десятою вказаної статті, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, відповідно до вимог КАС України, позовна заява ті інші документи повинні містити підпис особи учасника справи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, така підписана позивачем ОСОБА_1 із застосуванням факсиміле чи інших технічних засобів (роздруківка підпису на принтері). Зазначеним способом також підписані заява («ухвалена позовна заява») та «нове клопотання» про поновлення строку звернення до суду, що надійшли до суду 15.01.2026 року на виконання ухвали від 08.01.2026 року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.07.2021 року у справі № 916/3209/10 зазначено, що «оскільки процесуальним законодавством за загальним правилом передбачено особисте звернення позивача до суду та власноручне підписання ним заяв по суті справи, то подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису позивача (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не відповідає приписам частини другої статті 4, статей 42, 46, частини другої статті 162 ГПК України та не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

Близьку за змістом правову позицію щодо застосування частини восьмої статті 42 та/чи частини другої статті 162 ГПК України за обставин факсимільного відтворення підпису уповноваженої особи на процесуальних документах викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 5027/805-б/2012, від 26.06.2018 року у справі № 922/4478/16, від 23.11.2018 року у справі № 5023/1668/11 врахування якої судами попередніх інстанцій у цій справі колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованим».

Аналогічна правова позиція викладена також в ухвалі Верховного Суду від 13.09.2022 року у справі № 461/6248/21 (провадження № 61-8625ск22) та постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 755/6297/21 (провадження № 61-16884св21).

Необхідно також зазначити, що звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що окреслені вище документи скріплені власноручним підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що у випадку встановлення обставин передбачених п. 3 ч. 4 ст. 169 та п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачений один процесуальний наслідок, таку позовну заяву слід повернути позивачу.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 286 КАС України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області, про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання повернути кошти - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя А.М.Заболотний