Справа № 580/5994/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5994/25 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.09.2016 по 28.02.2018 роки із застосуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 - індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 із урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови перерахувати та виплатити з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 31.12.2023 грошове забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2021 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2022 року в сумі 2481 грн; на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також, у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення не проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.09.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 рр. із урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати та виплатити з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 31.12.2023 грошове забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2021 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2022 року в сумі 2481 грн.; на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також, у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення не проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач протиправно не здійснив йому нарахування і виплату з 19.09.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум, а також за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 із урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн. Також позивачем вказано, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 31.12.2023, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.09.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.09.2016 по 28.02.2018.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 - індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 із урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 рр. із урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови перерахувати та виплатити з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 19.08.2023 грошове забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2021 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2022 року в сумі 2481 грн; на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також, у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення не проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум;

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати та виплатити з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 19.05.2023 грошове забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2021 року в сумі 2481 грн.; 01.01.2022 року в сумі 2481 грн.; на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також, у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення не проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою змінити рішення суду першої інстанції, шляхом задоволення позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 21.01.2026.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 21.01.2026 для спільного розгляду апеляційних скарг позивача та відповідача.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача з проханням перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та провести перерахунок грошового забезпечення, однак листом відповідач відмовив у такій виплаті та повідомив, що відсутні підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача, а також у проведенні перерахунку грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства., позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що у період проходження ОСОБА_1 військової служби, індексація його грошового забезпечення за період з 19.09.2016 по 28.02.2018 не нараховувалася та не виплачувалася, що свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат не вчинялися. При цьому, суд наголосив, що відповідачем не доведено відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Щодо визначення та застосування базового місяця січня 2008 року для спірного періоду, суд зазначив, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачами при нарахуванні індексації позивача є передчасним, оскільки у цій частині права ОСОБА_1 ще не порушені.

Суд дійшов висновку про допущення порушення заявленого права позивача саме такою бездіяльністю, відновлення такого права підлягає шляхом зобов`язання відповідача нарахувати її та виплатити позивачу, оскільки відповідач не здійснював нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період (з 19.09.2016 по 28.02.2018), а величина індексу споживчих цін, як зазначено вище, перевищила поріг індексації.

Стосовно позовних вимог щодо виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення, що склалася в березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд зазначив, що з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу ОСОБА_1 та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Щодо позовної вимоги про перерахунок позивачу грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 31.12.2023 із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, суд констатував, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 19.05.2023 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно позовних вимог позивача щодо перерахунку грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 включно, суд зазначив, що позивач посилається на норму Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, у редакції, яка втратила свою чинність, тому позовні вимоги в цій частині - задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Натомість, ОСОБА_1 вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, а рішення прийнято помилково, з порушенням норм матеріального та процесуального права;

- позивачу індексація грошового забезпечення у період з 19.06.2016 по 28.02.2018 не здійснювалась і законні підстави для її виплати у ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), пунктом 2 якого визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно п. 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 закріплено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Разом із тим, щодо визначення та застосування базового місяця січня 2008 року для спірного періоду, колегія суддів врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, в якій зазначено, що розрахунок індексації грошового забезпечення, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Отже, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачами при нарахуванні індексації позивача є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Ураховуючи, що відповідач не здійснював нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період (з 19.09.2016 по 28.02.2018), а величина індексу споживчих цін, як зазначено вище, перевищила поріг індексації, колегія суддів доходить висновку про допущення порушення заявленого права позивача саме такою бездіяльністю, відновлення такого права підлягає шляхом зобов`язання відповідача нарахувати її та виплатити ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо виплати апелянту індексації-різниці грошового забезпечення, що склалася в березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 02.02.2025 з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, а саме, що з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

У контексті позовної вимоги про перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 31.12.2023 із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020; 01.02.2021 по 31.12.2021; 01.02.2022 по 31.12.2022; 01.02.2023 по 19.05.2023 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо перерахунку грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 включно, колегія суддів звертає увагу, що норма Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, у редакції, втратила свою чинність, тому висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають є вірними.

Колегія суддів наголошує на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи нарахування індексації, не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах законодавства.

Наявність у ІНФОРМАЦІЯ_1 повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами. Водночас, вказівка суду у рішенні суду на конкретний розмір/суму індексації/виплати, є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, при цьому, спору в цій частині наразі немає, спірним питанням є саме право на проведення індексації з урахуванням певного базового місяця для проведення такої індексації.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, про часткове задоволення адміністративного позову.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянтів, викладені у скаргах, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому, відсутні підстави для його скасування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

В.В. Кузьменко