Справа № 400/6455/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 р. № 400/6455/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо незарахування до її стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 02.01.1990 по 03.11.1992 та з 03.05.2001 по 31.08.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 02.01.1990 по 03.11.1992 та з 03.05.2001 по 31.08.2018 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату її пенсії з 01.01.2025.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у 2017 році їй призначено пенсію за віком. Враховано періоди роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» в одинарному розмірі замість пільгового обчислення у подвійному розмірі.

Ухвалою від 27.06.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Статтею 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХII) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) із лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у паталого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. З аналізу наведених норм вбачається, що до страхового стажу в подвійному розмірі можливо зараховувати періоди роботи по 31.12.2003, а проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та з 28.09.2017 отримує пенсію за віком.

Страховий стаж позивачки для призначення пенсії складає 43 роки 04 місяці 03 дні.

Період роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.

01.06.2025 позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою щодо зарахування періоду роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» у подвійному розмірі.

Листом від 16.06.2025 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області роз`яснено про відсутність підстав для зарахування у подвійному розмірі періоду роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)».

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2004 року періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом, позивачка у період з 03.05.2001 і до теперішнього часу працює в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№ 5)».

Відповідно до довідки державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)» №5/8-34 від 03.04.2025 на підставі наказу МВС УРСР № 119 від 27.06.1983 року установа ІН - 316/5 УМВС України у Миколаївській області перепрофільована в лікувальну установу по лікуванню засуджених хворих на туберкульоз легень.

Згідно з наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 165 від 29.11.1999 «Про введення в дію нових найменувань органів та установ кримінально-виконавчої системи України» установа ІН - 316/5 перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5 ).

Згідно з наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 200 від 01.09.2000 «Про введення в дію новий найменувань органів та установ кримінально-виконавчої системи України» Снігурівська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5) перейменована в Снігурівську виправну колонію Миколаївської області (№5) на правах лікувальної, загального режиму, планове наповнення - 1450 осіб ( у тому числі - міжобласна туберкульозна лікарня на 340 ліжок), чоловіча.

Відповідно до наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 28 від 12.02.2004 «Про організаційно-штатні питання», вводиться в дію нове найменування Снігурівська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5), - лікувальний заклад середнього рівня безпеки ( для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), планове наповнення 1250 осіб.

Згідно з наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 59 від 02.04.2009 «Про організаційно-штатні посади» вводиться в дію нове найменування Снігурівська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5) - спеціалізована туберкульозна лікарня середнього рівня безпеки ( для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), планове наповнення-610 осіб.

Згідно з наказом Державної пенітенціарної служби України № 427 від 18.06.2012 «Про організаційно-штатні питання по установах виконання покарань, їх підприємствах та слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби в Миколаївській області» Снігурівська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№5)- спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), планове наповнення-530 осіб ( у тому числі дільниця слідчого ізолятора) перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№5) - спеціалізовану туберкульозну лікарню, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз) середньоспискова чисельність - 510 осіб ( у тому числі дільниця слідчого ізолятора).

Згідно з наказом Державної пенітенціарної служби України № 427/ОД від 05.08.2014 «Про організаційно-штатні питання» Снігурівська виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№5) - спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз) середньоспискова чисельність - 510 осіб ( у тому числі арештний дім при установі та дільниця слідчого ізолятора) перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№5), - спеціалізовану туберкульозну лікарню, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), середньоспискова чисельність - 410 осіб (у тому числі арештний дім при установі та дільниця слідчого ізолятора).

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2016 №3679/3/5 Снігурівська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№5), - спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), середньоспискова чисельність - 410 осіб (у тому числі арештний дім при установі та дільниця слідчого ізолятора) перейменована в державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5) - спеціалізована туберкульозна лікарня».

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 31.08.2018 №3353/к державна установа «Снігурівська виправна колонія (№5) - спеціалізована туберкульозна лікарня» перейменована в державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)».

Отже, з липня 1983 року у Снігурівській виправній колонії № 5 утримуються та лікуються засуджені чоловіки, хворі на туберкульоз, у тому числі й на активну форму туберкульозу, тобто фактично установа виконує функції інфекційного закладу охорони здоров`я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, а тому відноситься до інфекційних лікувальних закладів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Враховуючи викладене, ДУ "Снігурівська виправна колонія № 5" є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому стаж роботи ОСОБА_1 у цьому закладі в період з 03.05.2001 до 31.08.2018 підлягає зарахуванню у подвійному розмірі.

Щодо періоду зарахування стажу роботи позивачки у подвійному розмірі з 02.01.1990 до 03.11.1992 суд зазначає, що у зазначений період ОСОБА_1 не працювала у ДУ "Снігурівська виправна колонія № 5". Відповідно до записів у її трудовій книжці серії НОМЕР_1 у період з 02.01.1990 до 03.11.1992 ОСОБА_1 працювала в Управлінні МВС в Миколаївській області, що і не заперечується позивачкою.

Тому вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи у Державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 03.05.2001 по 31.08.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи в Державній установі "Снігурівська виправна колонія ( №5)" з 03.05.2001 по 31.08.2018.

4. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування стажу роботи у подвійному розмірі у період з 02.01.1990 до 03.11.1992 - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн дев`яносто шість коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 22.01.2026.

Суддя Н.О. Бульба