Справа № 280/3183/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року м. Дніпросправа № 280/3183/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. (суддя Максименко Л.Я) в адміністративній справі №280/3183/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12556994/39989559 від 27 лютого 2025 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 26 грудня 2024 р. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою її подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством документів та того, що такі документи надавалися контролюючому органу, останній не мав правових підстав відмовляти у реєстрації податкової накладної.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтував ненаданням позивачем додаткових пояснень та документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в

реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 р. № 520. Контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів, необхідних для підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної. Також, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної повинне містити чітку підставу для такої відмови із зазначенням, зокрема, які саме документи не надані платником податків, які були б достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Запорізькій області просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, оскільки позивач не в повному обсязі надав пояснення та копії документів, а отже на момент винесення рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку № 520

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

За результатами господарської діяльності ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкову накладну №30 від 26 грудня 2024 р., реєстрацію якої було зупинено у зв`язку із її відповідністю Критеріям ризиковості. Позивачем подані пояснення та копії документів на підтвердження господарської операції. 17 лютого 2025 р. податковим органом направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної. Позивачем на дане повідомлення документів надано не було. Рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області №12556994/39989559 від 27 лютого 2025 р. у реєстрації податкової накладної №30 від 26 грудня 2024 р. відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» оскаржила його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України №12202/39989559/2 від 12 березня 2025 р. скаргу залишено без задоволення, в зв`язку із чим ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав додаткові документи на вимогу контролюючого органу згідно повідомлення від 17 лютого 2025 р., тому не спростував сумнів, який виник у податкового органу під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної №30 від 26 грудня 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 р., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 в редакції на час спірних правовідносин визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання

платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних встановлено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 р. № 520 (далі -Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2019 р. у справі №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі №640/983/19 вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові від 05 січня 2021 р. у справі № 640/11321/20 Верховний Суд зазначив, що, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 р. у справі № 2240/2900/18 вказав, що дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Повідомлення від 17 лютого 2025 р. про необхідність подання позивачем письмових пояснень додаткових документів для реєстрації податкової накладеної №30 від 26 грудня 2024 р., на яке посилається суд першої інстанції, не місить конкретного переліку необхідних для надання документів (т.1, а.с. 218,219),

Натомість, надані позивачем первинні документи (договір №ТТ-58 купівлі-продажу від 20.12.2024, укладений між ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» та ТОВ "Онлісолар Дніпро", специфікація товару, рахунок на оплату № 60 від 26.12.2024 на суму 445 211,34 грн., з яких ПДВ - 74201,76 грн., видаткова накладна №77 від 26.12.2024) підтверджують наявність правових підстав для видачі позивачем, як постачальником, податкової накладної № 30 від 26.12.2024 (т. 1 а.с.21-26). При цьому, за умовами договору № ТТ-58 право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент підписання сторонами видаткової накладної, тобто з 26.12.2024.

Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №12556994/39989559 від 27 лютого 2025 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 26 грудня 2024 р. містить відмітку про не надання/часткове надання позивачем копій первинних документів (т.1, а.с. 32). Однак, у ньому не наведено обґрунтування того, що надані позивачем пояснення та документи є недостатніми для реєстрації податкової накладної чи є такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для відмови у реєстрації податкової накладної № 30 від 26.12.2024 - відсутні.

Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2022 р. у справі №320/3484/21 вказано, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження, є дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

За результатом перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За подання до суду позовної заяви ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» згідно платіжної інструкції №632 від 18 квітня 2025 р. сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., а за подання апеляційної скарги згідно платіжної інструкції №328 від 20 серпня 2025 р. в розмірі 4542,00 грн. Разом 7 570,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу матеріали справи містять копії: 1) договору про надання правової допомоги №01-08-04/25 від 08 квітня 2025 р.; 2) рахунку - фактури №39/25 від 08 квітня 2025 р. на суму 20 000,00 грн.; 3) платіжної інструкції №601 від 08 квітня 2025 р.; 4) акту прийому - передачі наданих послуг від 17 квітня 2025 р. за договором №01-08-04/25 від 08 квітня 2025 р.

За умовами договору №01-08-04/25 від 08 квітня 2025 р., укладеному між ТОВ «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» та Адвокатським бюро "ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ", Виконавець прийняв на себе зобов`язання здійснювати правовий захист Замовника у справі за позовом щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №12556994/39989559 від 27 лютого 2025 р. про відмову у реєстрації податкової накладної. У відповідності до вимог Договору, Виконавець повинен складати, підписувати та подавати необхідні процесуальні документи, а саме: позовні заяви, заяви, пояснення, заперечення, адвокатські запити, клопотання тощо, а також приймати участь у судових засіданнях. В акті прийому - передачі наданих послуг від 17 квітня 2025 р. не наведено перелік наданих позивачу правових послуг.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на користь позивача були надані правові послуги щодо складання позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, пояснення до позову (т.1 а.с. 1- 12, 187 -193, 228-230).

За приписами частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах незначної складності, до якої було віднесено даний спір, заявами по суті справи є позов та відзив.

Отже, відшкодуванню на користь позивача підлягають лише витрати за складання позовної заяви, які враховуючи її зміст та характер спірних правовідносин мають становити 2000,00 грн.

Понесені позивачем витрати мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області, рішення якого визнано судом протиправним. Державна податкова служба України в межах предмету позову протиправних дій щодо позивача не вчиняла, протиправних рішень не приймала. Її участь в якості другого відповідача у справі обґрунтована наявністю повноважень по реєстрації податкових накладних, якими Головне управління ДПС у Запорізькій області не наділено.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. в адміністративній справі №280/3183/25 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12556994/39989559 від 27 лютого 2025 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 26 грудня 2024 р.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №30 від 26 грудня 2024 р. датою її подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «ТЕРМОТЕХНОЛОГІЇ» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області () витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 січня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий