Справа № 200/2443/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року Справа№200/2443/25

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу (за правилами спрощеного позовного провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування.

07.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з відмови ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» в отриманні бюджетного відшкодування в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилася станом на серпень 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилася станом на серпень 2015 року та пені у розмірі 127 462,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за весь період діяльності ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» на обліковому рахунку ПДВ станом на червень 2015 року утворилося від`ємне значення у сумі 2 527 215,00 грн., джерелом якого була будівельна діяльність позивача. Підтвердженням цьому є прийнята податковим органом декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року. Позивач зауважив, що з початком воєнних дій у 2014 році на сході України та зокрема в Донецьку ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» припинило свою діяльність та зазнало збитків, оскільки була захоплена офісна будівля, а основні засоби (будівельна техніка, будівельні матеріали, бухгалтерська документація, тощо) вивезено в невідомому напрямку. Позивач зазначив, що після окупації частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, він не мав можливості здійснювати діяльність та не мав і доступу до своєї документації та баз даних. У зв`язку з чим, він звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з проханням надати інформацію щодо позивача та можливості повернення від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 2 527 215,00 грн. В свою чергу, податковий орган повідомив, що він прийняв рішення анулювати реєстрацію позивача, як платника податку на додану вартість, і тому позивач не може подати відповідну декларацію з заявою про повернення від`ємного значення податку на додану вартість. Не погодившись, позивач звернувся до податкового органу з заявою від 23 червня 2021 року про повернення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 2527215,00 грн. Відповідач 1 своїм листом від 13.08.2021 року повідомив про відсутність у товариства права на отримання бюджетного відшкодування у зв`язку із тим, що за даними інформаційних систем ДПС України декларація з ПДВ за травень 2016 року, що є останнім звітним періодом після анулювання реєстрації підприємства у якості платника ПДВ, не подана. З листа відповідача 1 від 28.06.2023 вбачається, що станом на 27.06.2023 реєстрацію платника податку на додану вартість анульовано за рішенням Східної державної податкової інспекції (Ворошиловський район м. Донецьк) Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.05.2016 року № 223 на підставі абз. "-" п. 184.1 ст. 184 розділу V Податкового кодексу України. Позивач зауважив, що звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовом та своїм рішенням суд від 07.09.2023 року у справі №200/2843/22 відмовив у задоволенні позовних вимог позивача. В свою чергу, апеляційний суд переглядаючи справу №200/2843/22 у постанові від 04.12.2023 зазначив, що позивачем до податкового органу не подавалась декларація з ПДВ за останній податковий період з ПДВ, за травень 2016 року із зазначенням в ній до бюджетного відшкодування суми в розмірі 2572215,00 грн., як не подавався додаток 4 до декларації з ПДВ, тобто сума від`ємного значення до відшкодування не заявлялась. Таким чином, оскільки позивачем не надано до податкового органу відповідну податкову декларацію з ПДВ з додатком 4, тобто не дотримано умови для реалізації свого права на отримання бюджетного відшкодування, визначені п.200.7 ст. 200 ПК України, тому дії податкового органу щодо відмови позивачу у бюджетному відшкодуванні суми 2527215 грн. є правомірними. Позивач зауважив, що у 2024 році він перереєструвався з тимчасово окупованої території в м. Краматорськ та вийшло зі стану припинення й надалі відновило статус платника ПДВ та з 01.07.2024 було повторно зареєстровано платником податку на додану вартість, але в реєстрі операцій ПДВ не було відновлено від`ємне значення податку на додану вартість в розмірі 2 527 215,00 грн., що утворилась до анулювання свідоцтва платника ПДВ. Позивач закцентував свою увагу на тому, що за даними реєстру операцій ПДВ у нього нульове значення, що також підтверджує витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на рахунку, відповідно до якого систему електронного адміністрування ПДВ відображає на рахунку позивача нульове значення. Позивач зазначив, що 03.07.2024 року звернувся через кабінет платника податків з проханням надати консультацію, інформацію та роз`яснення щодо процедури відновлення від`ємного залишку ПДВ для забезпечення подальшої діяльності підприємства та попросило вказати, які документи необхідно надати, які форми заповнити, та які додаткові кроки слід здійснити для відновлення від`ємного залишку ПДВ. Однак відповідь не надійшла. Заявою від 12.09.2024 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з проханням відновити від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 2527215,00 грн., що утворилося станом на червень 2015 року на його обліковому рахунку ПДВ та до цього лиса додав податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.09.2015р. за серпень 2015. Позивач зауважив, що його представником на адресу відповідача був надісланий адвокатський запит від 22 січня 2025 року з проханням надати (направити) інформацію щодо розглянутих заяв позивача та наданих на них відповіді. В своїй відповіді відповідач 1 повідомив, що позивач звертався до Головного управління ДПС у Донецькій області з запитами про надання аналогічної інформації б/н, (вхідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області №10939/6 від 04.07.2024) та №01/01 від 12.09.2024 (вхідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області № 14751/6 від 18.09.2024). З супровідного листа слідувало, що на вказані запити Головне управління ДПС у Донецькій області надано відповіді ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» (вихідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області № 8879/6/05-99-04-11 від 29.07.2024 та №11085/6/05-99-04-11 від 09.10.2024 відповідно), які були направлені платнику податків 29.07.2024 та 09.10.2024 до електронного кабінету платника. Позивач зауважив, що з означених відповідей, зокрема з заяви від 29.07.2024 на його заяву було повідомлено, що відновлення від`ємного значення ПДВ у складі податкової декларації з ПДВ у випадку подальшої реєстрації платником ПДВ після анулювання попереднього свідоцтва платника податку на додану вартість нормами Кодексу не передбачається. З огляду на вищезазначене, на думку контролюючого органу законні підстави для відновлення вищевказаного від`ємного значення ПДВ відсутні. Додана до супровідного листа Головного управління ДПС у Донецькій області відповідь від 09.10.2024 повторювала зміст відповіді від 29.07.2024.

Представником Головного управління ДПС у Донецькій області було надано відзив на позовну заяву, в якому було зазначене наступне, що п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України передбачає, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Відповідач зауважив, що не отримавши бюджетного відшкодування ПДВ до 23.06.2021 року (дата звернення із заявою щодо повернення від`ємного значення на додану вартість в сумі 2527215, 00 грн. до податкового органу) на протязі більш ніж шести років не вчинив жодної дії щодо відновлення свого права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2527215,00грн. Враховуючи вищезазначене, відповідач 1 вважає, що процесуальний строк на звернення до суду позивача з позовними вимогами викладеними у цій справі поновленню не підлягає. Відповідач 1 зауважив, що платник ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», податковий облік - код ДПІ 533, юридична адреса - 84300, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 70. Платник ПДВ з 01.07.2024, свідоцтво платника ПДВ від 01.07.2024 № 200846050. Попереднє свідоцтво платника ПДВ анульовано 13.05.2016, причина (22 - ненадання декларацій протягом року). Предметом судового спору у справі №200/2443/25 є від`ємне значення з ПДВ у розмірі 2 527 215 грн., періоди виникнення від`ємного значення: 2013-2014 роки. Остання податкова декларація з ПДВ, в якій відображене задеклароване від`ємне значення, за серпень 2015 року (№ від 18.09.2015, р. 24 - 2 527 215 грн.) Сума від`ємного значення рядка 24 не заявлялась платником до бюджетного відшкодування (тобто р.23.2 не заповнювався, відповідні додатки 3, 4 до декларації не надавалися). Перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ не проводилися. Своєю позовною заявою платник просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ДАБ» суму від`ємного значення з ПДВ у розмірі 2 527 215 грн., як суму бюджетного відшкодування податку, вважає дії ГУ ДПС у Донецькій області з відмови в отриманні бюджетного відшкодування протиправними. Відповідач зазначив, що ті самі позовні вимоги щодо стягнення від`ємного значення з ПДВ в сумі 2 527 215 грн., як суму бюджетного відшкодування були розглянуті судами різних інстанцій у справі № 200/2843/22 за позовом ТОВ «ДАБ» до ГУ ДПС у Донецькій області та ГУ ДКСУ у Донецькій області. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2023, залишеним без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ДАБ» до ГУ ДПС та ДКСУ у Донецькій області у праві на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2 527 215 грн., що утворилось станом на серпень 2015 року; ухвалою Верховного Суду від 11.04.2024 касаційну скаргу платника ТОВ «ДАБ» повернуто. Тобто, позивач не має права вдруге звертатися до суду з подібним позовом, до тих самих відповідачів з вимогами якого вже були розглянуті судом у іншій справі. По-друге, у ході судового розгляду у справі №200/2843/22 судом досліджено та чітко зазначено, що позивачем не реалізоване передбачене діючим законодавством право на отримання бюджетного відшкодування, як платника ПДВ, який прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки не дотримано обов`язкової процедури, яка визначена податковим законодавством (тобто, вимоги ст.49, ст. 200 Податкового кодексу України). Відповідач 1 зауважив, що 13.05.2016 року свідоцтво платника податку на додану вартість №100062260 було анульовано контролюючим органом на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України. Відновлення від`ємного значення ПДВ у складі податкової декларації з ПДВ у випадку подальшої реєстрації платником ПДВ після анулювання попереднього свідоцтва платника податку на додану вартість нормами Кодексу не передбачається. Тому, законні підстави для відновлення від`ємного значення ПДВ відсутні, про що було неодноразово повідомлено платника податків протягом 2024-2025 років. Відповідач також зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення пені не підлягають задоволенню з причини взагалі відсутності предмета оскарження (тобто відсутність основного документа, за яким заявляється бюджетне відшкодування податку, - декларація, відсутність підстав для нарахування та узгодження бюджетного відшкодування податку після проведених контрольно-перевірочних заходів (вимоги статті 200 Кодексу), тощо. Крім того, у ході судового розгляду у справі №200/2843/22 судом також досліджено і чітко зазначено відсутність у платника ТОВ «ДАБ» підстав щодо нарахування та стягнення пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ, яке не заявлялось платником як «відшкодування ПДВ». Відповідач зауважив, що у разі, якщо підприємство повторно реєструється платником ПДВ (нова дата реєстрації, новий ІПН платника ПДВ), то можливостей на відновлення реєстраційного ліміту не має. Якщо ж рішення про анулювання реєстрації було скасовано у судовому або адміністративному порядку (поточна дата реєстрації, поточний ІПН платника ПДВ), законодавчо передбачена можливість поновлення реєстраційного ліміту. Оскільки, ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» повторно зареєстровано платником ПДВ з 01.07.2024, свідоцтво платника ПДВ від 01.07.2024 № 200846050 та має новий ІПН платника ПДВ - 24, (попередній ІПН - 23), відповідно ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» вважається новим суб`єктом оподаткування. Також відповідач 1 закцентував свою увагу на тому, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету. Оскільки підприємство, яке втратило ПДВ-статус, не подало таку декларацію, і, наразі, такі декларації з ПДВ подавати не зможе, то таке підприємство не має можливості заявити до бюджетного відшкодування від`ємне значення з ПДВ, тим більше, що в законодавстві відсутній механізм відновлення втрачених сум від`ємного значення. Остання податкова декларація з ПДВ ТОВ «ДАБ», в якій відображене задеклароване від`ємне значення - за серпень 2015 року. Сума від`ємного значення рядка 24 не заявлялась платником до бюджетного відшкодування (тобто р.23.2 не заповнювався, відповідні додатки 3, 4 до декларації не надавалися). Відновлення від`ємного значення ПДВ у складі податкової декларації з ПДВ у випадку подальшої реєстрації платником ПДВ після анулювання попереднього свідоцтва платника податку на додану вартість нормами ПКУ не передбачається. Представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому він зазначив наступне, що не погоджується з аргументами відзиву та вважає їх взаємосуперечливими, адже під час розгляду справи № 200/2843/22 судами було встановлено, що право на повернення коштів від`ємного значення не виникло через ненадання декларації з заявою. При цьому судом фактично було роз`яснено, що позивач, після скасування статусу платника податку, не маючи змоги подати податкову декларацію в електронній формі, має можливість подати відповідну податкову декларацію в іншій, ніж електронна, формі. Тобто судом було констатовано, що позов подано передчасно. Після цього, аби уможливити дотримання податкових процедур, позивач знайшов можливість перереєструватися (змінити місцезнаходження з окупованої території) на контрольовану територію та зареєструвався платником податку ПДВ. Оскільки в податковій системі не відображалося від`ємне значення, позивач звернувся до контролюючого органу з проханням відновити від`ємне значення у розмірі 2 527 215 грн., на що отримав відмову. Після відмови у відновленні від`ємного значення позивач був позбавлений можливості подати відповідну податкову декларацію із заявою про повернення від`ємної суми податку. Контролюючий орган стверджує, що діюче законодавство не передбачає ні повернення від`ємного значення на підставі поданої у простій письмовій формі заяви після скасування статусу платника податку ПДВ (як це було зроблено в перший раз), ні можливості відновити сформоване попередніми звітними періодами від`ємне значення для того, аби подати за передбаченою податковим кодексом процедурою декларацію та заяву про повернення суми від`ємного значення. При цьому жодна норма ні податкового, ні іншого законодавства України не передбачає можливості обернення у державну власність суми неповерненого власнику від`ємного значення та наразі держава в особі свого агента - Головного управління ДПС у Донецькій області недобросовісно утримує неналежне державі майно. Позивач вважає, що жодна законодавча норма не передбачає втрати права на повернення від`ємного значення після скасування статусу платника податку, більш того, правила добросовісності передбачають обов`язок повернення того, що стороні не належить. З наведених вище підстав вважає, що податковий орган не навів законних підстав на підтвердження правомірності своєї позиції. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає відзив контролюючого органу таким, що не спростовує підстави і предмету позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2025 суддею Череповським Є.В. - прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування та відкрито провадження у справі №200/2443/25.

Призначено розгляд адміністративної справи №200/2443/25 по суті за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) Донецьким окружним адміністративним судом.

Питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, - поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом під час розгляду справи після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» належним чином засвідчені копії: первинних документів, що підтверджують походження від`ємного значення ПДВ за увесь період з моменту виникнення такого від`ємного значення, в тому числі банківські виписки, видаткові накладні, акти виконаних робіт тощо, декларації з додатками з ПДВ з моменту виникнення від`ємного значення об`єкту оподаткування.

Витребувано у Головного управління ДПС у Донецькій області належним чином засвідчені копії: акти перевірок та довідки з висновками щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ та всі інші документи які мають відношення до спірних правовідносин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування - залишено без руху. Встановлений позивачу строк 5 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом із зазначенням обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску такого строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.07.2025 року клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновлений Товариству з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» пропущений строк звернення до суду з цим позовом. Продовжено розгляд справи № 200/2443/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування.

Відповідно до розпорядження керівника апарата Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2025 №415 відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 зі змінами та доповненнями, керуючись частиною 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 200/2443/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №200/2443/25 між суддями від 08.08.2025 головуючим суддею визначено Голошивця І.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №200/2443/25 та ухвалено розгляд адміністративної справи № 200/2443/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Розгляд справи розпочато спочатку. Встановлений позивачу та відповідачу строк з дня одержання даної ухвали для надання на адресу суду заперечень, клопотань.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.01.2026 року у задоволенні клопотань представника Головного управління ДПС у Донецькій області щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження та залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Про прийняття справи до свого провадження учасники справи (представник позивача, позивач та відповідачі) повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, відповідно до наявних у сторін справи реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка в графі «наявність кабінету у ЕС» та відповідної відмітки в графі «дата встановлення статусу» зазначено 15.08.2025.

Станом на час розгляду даної справи по суті виниклих спірних правовідносин від Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило.

У відповідності до приписів ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Слід зауважити, що станом на час розгляду даної справи інших клопотань, заяв від учасників справи по суті виниклих спірних правовідносин не надходило, окрім заяви представника позивача щодо прискорення розгляду даної справи.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вже було раніше встановлено Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/2843/22 та зазначено у його рішенні від 04.12.2023 року: як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» є суб`єктом підприємницької діяльності - юридичною особою, . З 08.05.2015 перебуває у стані припинення.

ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» до контролюючого органу було подано податкову декларацію № від 18.09.2015 з податку на додану вартість за серпень 2015 року в якій ним суму від`ємного значення з ПДВ у розмірі 2572215 грн. (рядок 20) включено до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 24 декларації з ПДВ «Cума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду»).

Рішенням Головного управління ДПС у Донецькій області № 223 від 13.05.2016 року ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» анульовано реєстрацію платника ПДВ позивача у зв`язку з ненаданням податкової звітності з податку на додану вартість за 12 послідовних податкових місяців та відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст.184 ПК України особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

23.06.2021 ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» звернулось до ДПС у Донецькій області із заявою щодо повернення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 2 527 215, 00 грн, в якій просило повідомити на якій саме підставі його було позбавлено суми від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 2 527 215, 00 грн, що утворилась до анулювання свідоцтва платника ПДВ та надати відповідне документальне підтвердження, а також, якщо передбачені законом підстави для утримання від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 2 527 215,00 грн. відсутні, вимагало їх повернути на рахунок підприємства.

Головне управління ДПС у Донецькій області своїм листом від 13.08.2021 № 22839/5/05-99-18-0313 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» про відсутність у товариства права на отримання бюджетного відшкодування у зв`язку із тим, що за даними інформаційних систем ДПС України декларація з ПДВ за травень 2016 року, що є останнім звітним періодом після анулювання реєстрації підприємства у якості платника ПДВ не подана.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/2843/22 від 07.09.2023 року було вирішено: відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління ДПС України у Донецькій області з відмови ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» у праві на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2 527 215 грн., що утворилась станом на серпень 2015 року та стягненні з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в сумі 2 527 215 грн., що утворилась станом на серпень 2015 року та пені у розмірі 138 422, 14 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/2843/22 від 04.12.2023 року було постановлено: апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі № 200/2843/22 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі № 200/2843/22 - залишити без змін.

Слід зауважити, що апеляційний суд в мотивувальній частині своєї постанови зазначив наступне: - «Аналіз вищезазначених положень податкового законодавства свідчить, що дійсно, якщо за результатами останнього податкового періоду платник податків має право на отримання бюджетного відшкодування, то таке відшкодування надається, незалежно від анулювання реєстрації платника ПДВ на дату отримання такого бюджетного відшкодування, протягом строків, визначених розділом 5 «Податок на додану вартість» ПК України.

Між тим, таке право платника податків реалізується відповідно до приписів п. 200.7 ст.200 ПК України, тобто шляхом подання до податкового органу відповідної податкової декларації з додатками та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як свідчать матеріали справи в зв`язку з анулюванням позивачу реєстрації платника ПДВ рішенням № 223 від 13.05.2016 останнім податковим періодом з ПДВ ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», з огляду на положення п. 184.6 ст. 184 ПК України, був травень 2016 року.

Рішення № 223 від 13.05.2016 про анулювання реєстрації платника ПДВ у зв`язку з ненаданням податкової звітності з податку на додану вартість за 12 послідовних податкових місяців позивачем не оскаржувалось, на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Однак, позивачем до податкового органу не подавалась декларація з ПДВ за вказаний період із зазначенням в ній до бюджетного відшкодування суми в розмірі 2572215 грн, як не подавався додаток 4 до декларації з ПДВ, тобто сума від`ємного значення до відшкодування не заявлялась.

13 серпня 2021 року позивач засобами поштового зв`язку подав до податкового органу заяву довільної форми про повернення суми бюджетного відшкодування (а.с. 20-22 том 1). При цьому, позивач не надав податкову декларацію із зазначенням суми від`ємного значення податку на додану вартість, додаток 4 до декларації.

Листом від 13.08.2021 № 22839/5/05-99-18-0313 Головне управління ДПС у Донецькій області повідомило ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" про відсутність підстав для отримання позивачем бюджетного відшкодування у зв`язку з не поданням ним декларації з ПДВ за травень 2016 року, що є останнім звітним періодом після анулювання реєстрації підприємства у якості платника ПДВ.

Таким чином, оскільки позивачем не надано до податкового органу відповідну податкову декларацію з ПДВ з додатком 4, тобто не дотримано умови для реалізації свого права на отримання бюджетного відшкодування, визначені п. 200.7 ст. 200 ПК України, тому дії податкового органу щодо відмови товариству "Дирекція адміністративних будівель" у бюджетному відшкодуванні суми 2527215 грн є правомірними.

Як наслідок, позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 2527215 грн, що утворилась станом на серпень 2015 року та пені у розмірі 138422,14 грн, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Суд не приймає доводи апелянта про неможливість подання в електронному вигляді податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування в зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ, оскільки з огляду на приписи п.п. 49.3, 49.8, 49.9 ст. 49 ПК України, за умови їх дотримання, платник податків не позбавлений права подати відповідну податкову декларацію в іншій, ніж електронна, формі.

Між тим, жодним із способів, визначених пунктом 49.3 статті 49 ПК України, позивач не скористався.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з недотриманням позивачем процедури отримання бюджетного відшкодування.».

Слід зазначити, що у відповідності до приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України якою визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу у відповідності до приписів ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини встановлені судом під час розгляду даної справи №200/2443/25.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив наступне: - «21.У 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» перереєструвалася з тимчасово окупованої території в м. Краматорськ, вийшло зі стану припинення [Додаток 11].

22.Надалі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» відновило статус платника ПДВ та з 01.07.2024 було повторно зареєстровано платником податку на додану вартість [Додаток 12].

23.Однак в реєстрі операцій ПДВ не було відновлено від`ємне значення податку на додану вартість від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 2 527 215 (два мільйони п`ятсот двадцять сім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок, що утворилась до анулювання свідоцтва платника ПДВ.

24.За даними реєстру операцій ПДВ у Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» нульове значення, що також підтверджує витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на рахунку, відповідно до якого систему електронного адміністрування ПДВ відображає на рахунку позивача нульове значення [Додатки 13,14].».

Вищезазначене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме станом на 09.04.2024 року позивач перебував в стані припинення та з 21.03.2024 року було вже перереєстроване за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 70 та 01.07.2024 року зареєструвалось як платник ПДВ за ІПН - 24, слід зауважити, що попередній номер як платника ПДВ позивача до часу як його було анульовано був - 23.

З копії витягу про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №1 у відповідності до відповіді від 01.04.2025 року зазначено - 0,00 грн.

Судом встановлено, що позивач 12.09.2024 року звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з заявою, в якій просив відновити від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилося станом на червень 2015 року на обліковому рахунку ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель». Додавши до заяви податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.09.2015 року за серпень 2015 року.

В даній податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року, в якій ним суму від`ємного значення з ПДВ у розмірі 2572215 грн. (рядок 20) включено до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 24 декларації з ПДВ «Cума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду»).

Дану декларацію було прийнято ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області, про що свідчить квитанція №2, в якій зазначено - «документ доставлено до 562 (код органу ДФС України)», «Прийнято пакет. На момент прийняття декларації S накл складає - 2531447 грн. 18 вересня 2015» реєстраційний №.

Не отримавши відповідь від Головного управління ДПС у Донецькій області на свою заяву від 12.09.2024 року, представником позивача було зініційовано адвокатський запит від 22.01.2025 року, на який відповідач 1 надав наступну відповідь: - «ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» () зверталось до Головного управління ДПС у Донецькій області з запитами про надання аналогічної інформації б/н, б/д (вхідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області № 10939/6 від 04.07.2024) та № 01/01 від 12.09.2024 (вхідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області № 14751/6 від 18.09.2024). На вказані запити Головне управління ДПС у Донецькій області надано відповіді ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» (вихідний реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області № 8879/6/05-99-04-11 від 29.07.2024 та № 11085/6/05-99-04-11 від 09.10.2024 відповідно), які були направлені платнику податків 29.07.2024 та 09.10.2024 до електронного кабінету платника та на E-mail: . Копії вказаних відповідей надаються у сканованому вигляді.».

Відповідь відповідача 1 від 29.07.2024 року: - «Головне управління ДПС у Донецькій області на Ваш лист б/н, б/д (вх..№10939/6 від 04.07.2024) щодо відновлення від`ємного залишку НДВ, що утворився до скасування свідоцтва платника ПДВ, повідомляє про наступне: Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС України, 13.05.2016 року свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» (№100062260 від 03.09.2007) було анульоване контролюючим органом на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України N 2755-VI від 02.12.2020 (далі- Кодекс). Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014р № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), м.Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та ПАТ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти. Незважаючи на вищевказане, підприємства, що зареєстровані на тимчасово непідконтрольній території, мають можливість своєчасно отримати інформацію про стан свідоцтва платника ПДВ з реєстру платників податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих як платники податку, який ведеться на підставі п. 183.12 ст.183 Кодексу. Відповідно п. 183.13 ст.183 Кодексу, з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, щоденно оприлюднює на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та власному офіційному веб-сайті: 183.13.1. дані з реєстру платників податку із зазначенням найменування або прізвища, імені та по батькові платника податку, дати податкової реєстрації, індивідуального податкового номера та терміну дії реєстрації платника податку; 183.13.2. інформацію про осіб, реєстрацію яких як платників податку анульовано, із зазначенням індивідуальних податкових номерів, дати анулювання, причин та підстав для анулювання реєстрації. Враховуючи вишевикладене, інформацію про реєстрацію платником ПДВ та анулювання свідоцтва платника ПДВ платник податків може переглянути в приватній частині Електронного кабінету. Вхід до приватної частини Електронного кабінету здійснюється за адресою https://cabinet.tax.gov.ua після проходження користувачем електронної ідентифікації з використанням кваліфікованого електронного підпису послуг або через Інтегровану систему електронної ідентифікації - id.gov.ua. ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» (31906784) декларувало суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24 декларації) в розмірі 2 527 215 грн. Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Кодексу, «Якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону». Відновлення від`ємного значення ПДВ у складі податкової декларації з ПДВ у випадку подальшої реєстрації платником ПДВ після анулювання попереднього свідоцтва платника податку на додану вартість нормами Кодексу не передбачається. З огляду на вищезазначене, законні підстави для відновлення вищевказаного від`ємного значення ПДВ відсутні.».

За своєю суттю відповідь відповідача 1 від 09.10.2024 має практично зазначене теж саме, що й у попередньої відповіді, з урахуванням наведеного суд не наводить цієї відповіді.

Слід зауважити, що позивачем в якості доказів на адресу суду був наданий лист відповідача 1 від 20.06.2025 року №10468/6/05-99-04-09-09, наступного змісту: - «З 01.01.2013, відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2012 № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок», в органах державної податкової служби введено в експлуатацію автоматизовану інформаційну систему (далі - АІС) «Податковий блок». Згідно наданої звітності, а саме податкової декларації з податку на прибуток, дохід, що враховується при визначені об`єкта оподаткування (рядок декларації 01) склав: за 4 квартали 2011 року - 3 662 372 грн.; за 2012 рік - 11 236 712 грн.; за 2013 рік - 3 862 341 грн.; за 2014 рік - 28 058 682 грн. Згідно наданих податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), які наявні в ІКС «Податковий блок» «Працювало у штаті» протягом: ІV кварталу 2012 - 26; І кварталу 2013 - 25; ІІ кварталу 2013 - 24; ІІІ кварталу 2013 - 32, IV кварталу 2013 - 33; І кварталу 2014 - 36; II кварталу 2014 - 35; III кварталу 2014 - 33; IV кварталу 2014 - 4. Стосовно надання копій фінансової звітності. Правові основи подання підприємствами фінансової звітності (включаючи її склад та терміни надання) визначаються Законом України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями (далі ЗУ № 996-XIV), Порядком подання фінансової звітності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2000 року № 419 (далі - Постанова КМУ № 419). Відповідно до зазначених нормативно-правових актів усі юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми господарювання і форми власності, а також представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством, зокрема, органам державної статистики. Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ від № 419 «Про затвердження Порядку подання фінансової звітності» фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики. Згідно переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником інформації про фінансову звітність компаній, що складається та подається відповідно до ЗУ № 996-XIV є Державна служба статистики України. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 16 серпня 2022 року № 2524-ІХ «Про офіційну статистику» органи державної статистики вивчають стан первинного обліку і статистичної звітності, перевіряють достовірність первинних даних, поданих респондентами, зокрема юридичними особами. Враховуючи викладене, з питань надання звіту про фінансові результати та балансу за період з 01.01.2010 по 31.12.2014 року по ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» (код за ) доцільно звертатись до органів державної статистики, які є розпорядниками такої інформації.».

Слід зауважити, що позивач також на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2025 року надав 08.05.2025 року в якості доказів витребувані судом копії первинних документів.

В свою чергу, відповідач щодо витребуваних доказів у своєму відзиві зазначив наступне: - «Щодо зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області надати належним чином засвідчені копії: акти перевірок та довідки з висновками щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ та всі інші документи, які мають відношення до спірних правовідносин, контролюючий орган зазначає, що остання податкова декларація з ПДВ, в якій відображене задеклароване від`ємне значення, за серпень 2015 року (№ від 18.09.2015, р. 24 - 2 527 215 грн.) (додається). Сума від`ємного значення рядка 24 не заявлялась платником до бюджетного відшкодування (тобто р.23.2 не заповнювався, відповідні додатки 3, 4 до декларації не надавалися). Перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ не проводилися, акт перевірки (довідка) не складалися.».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

На підставі пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як визначено підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.10. статті 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (далі - Порядок) визначає порядок заповнення податкової декларації.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу III «Розрахунки за звітний період» розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» цього Порядку встановлено: сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):

зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);

підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку/небанківському надавачу платіжних послуг (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації; зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;

5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

В даному випадку під час розгляду справи №200/2443/25 судом було встановлено, що позивач у 2024 році перереєструвався з тимчасово окупованої території до м. Краматорськ та вийшло зі стану припинення й відновило статус платника ПДВ, оскільки з 01.07.2024 повторно зареєстровано платником податку на додану вартість, але як зазначає позивач у своїй позовній заяві, в реєстрі операцій ПДВ не було відновлено від`ємне значення податку на додану вартість в розмірі 2 527 215,00 грн., що утворилась до анулювання свідоцтва платника ПДВ.

За даними реєстру операцій ПДВ у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» нульове значення, що також підтверджує витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на рахунку, відповідно до якого систему електронного адміністрування ПДВ відображає на рахунку позивача нульове значення.

В даному випадку суд зауважує, що учасниками справи не заперечується, що рішенням Головного управління ДПС у Донецькій області № 223 від 13.05.2016 ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» анульовано реєстрацію платника ПДВ позивача у зв`язку з ненаданням податкової звітності з податку на додану вартість за 12 послідовних податкових місяців та відповідно до пп. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Дане рішення не було оскаржене позивачем та у постанові Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/2843/22 від 04.12.2023 року було зазначено висновок, що: - «Аналіз вищезазначених положень податкового законодавства свідчить, що дійсно, якщо за результатами останнього податкового періоду платник податків має право на отримання бюджетного відшкодування, то таке відшкодування надається, незалежно від анулювання реєстрації платника ПДВ на дату отримання такого бюджетного відшкодування, протягом строків, визначених розділом 5 «Податок на додану вартість» ПК України.

Між тим, таке право платника податків реалізується відповідно до приписів п. 200.7 ст.200 ПК України, тобто шляхом подання до податкового органу відповідної податкової декларації з додатками та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.».

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача заяву від 12.09.2024 року, в якій просив відновити від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилося станом на червень 2015 року на обліковому рахунку ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель». Додавши до заяви податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.09.2015 року за серпень 2015 року.

Суд розглянув подану позивачем декларацію та встановив, що в даній декларації позивачем заповнено рядок 20.2 та у відповідності до вищезазначеного Порядку передбачено, що при заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

В свою чергу, позивачем було додано Додаток №2 до податкової декларації «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року, в свою чергу Додаток №3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» та Додаток №4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)» подана позивачем декларація не містить.

Як вже було зазначено в постанові по справі №200/2843/22 від 04.12.2023 року Першим апеляційним адміністративним судом: - «Однак, позивачем до податкового органу не подавалась декларація з ПДВ за вказаний період із зазначенням в ній до бюджетного відшкодування суми в розмірі 2572215 грн, як не подавався додаток 4 до декларації з ПДВ, тобто сума від`ємного значення до відшкодування не заявлялась.

13 серпня 2021 року позивач засобами поштового зв`язку подав до податкового органу заяву довільної форми про повернення суми бюджетного відшкодування (а.с. 20-22 том 1). При цьому, позивач не надав податкову декларацію із зазначенням суми від`ємного значення податку на додану вартість, додаток 4 до декларації.

Листом від 13.08.2021 № 22839/5/05-99-18-0313 Головне управління ДПС у Донецькій області повідомило ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" про відсутність підстав для отримання позивачем бюджетного відшкодування у зв`язку з не поданням ним декларації з ПДВ за травень 2016 року, що є останнім звітним періодом після анулювання реєстрації підприємства у якості платника ПДВ.

Таким чином, оскільки позивачем не надано до податкового органу відповідну податкову декларацію з ПДВ з додатком 4, тобто не дотримано умови для реалізації свого права на отримання бюджетного відшкодування, визначені п. 200.7 ст. 200 ПК України, тому дії податкового органу щодо відмови товариству "Дирекція адміністративних будівель" у бюджетному відшкодуванні суми 2527215 грн є правомірними.».

В даному випадку судом не встановлено дотримання позивачем вимог щодо реалізації свого права на отримання бюджетного відшкодування, визначені п. 200.7 ст. 200 ПК України, тому дії податкового органу щодо відмови товариству «Дирекція адміністративних будівель» у бюджетному відшкодуванні суми 2527215 грн. є правомірними.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з відмови ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» в отриманні бюджетного відшкодування в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилася станом на серпень 2015 року, та як похідні позовні вимоги, стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в сумі 2 527 215,00 грн., що утворилася станом на серпень 2015 року та пені у розмірі 127 462,62 грн., задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність у задоволенні позовних вимог позивача.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно розподілу судових витрат за даною справою, суд зазначає наступне.

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу розподілу не підлягають.

Окремо слід зазначити, що відповідно до п. 4.1 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку змінюється залежно від характеру рішення.

Приймаючи рішення судом також враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (п. 23) та «Серявін та інші проти України» (п. 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування - відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 січня 2026 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець