Справа № 280/5569/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗГЛЯДУ ЗВІТУ ПРО ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

21 січня 2026 рокуСправа № 280/5569/24 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про прийняття звіту щодо виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ),

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення на визначений пенсіонером банківський рахунок.

В іншій частині вимог, - відмовлено.

Рішення набрало законної сили 24.09.2024 та представнику позивача видано виконавчий лист.

30.12.2025 від представника ОСОБА_1 надійшла заява вх. № 65710, в якій він просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року по справі № 280/5569/24.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №280/5569/24.

09.01.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву вх. № 2398, відповідно до якої Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить прийняти звіт про виконання рішення суду. У звіті відповідач покликається на те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 виконано Головним управлінням відповідно до покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

14.01.2026 від представіника позивача надішли заперечення на звіт, в яких він просить суд відмовити у прийнятті звіту, накласти на керівника ГУ ПФУ в Запорізькій області штраф за невиконання рішення та зобов`язати відповідача подати новий звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24.

Суд, розглянувши заяву відповідача, дослідивши звіт про виконання постанови суду, зазначає наступне.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 1, 2, 4 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вказаною нормою законодавець встановив обов`язок учасників справи щодо обов`язкового виконання рішень суду та їх відповідальність за невиконання таких рішень. Зазначена норма не передбачає будь-яких припущень або виключень щодо виконання частини судового рішення, не визначає яку частину рішення сторона повинна виконати обов`язково, а яку може не виконувати за наявності будь-яких причин.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії. Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини).

Обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Суд зазначає, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судового рішення полягає у перевірці судом належного, точного та своєчасного виконання судового рішення у спосіб отримання звіту про таке виконання або спонукання до виконання судового рішення через визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі; наявність судового контролю за виконанням судового рішення передбачає безпосереднє виконання останнього та виключає можливості подання окремого позову, предметом якого є протиправні дії або бездіяльність суб`єкта, який має виконати таке рішення.

Питання, пов`язані із розглядом звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення врегульовані статтею 382-2 КАС України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 3 статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин 2 та/або 3 статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало звіт про виконання рішення суду, строк подання якого не було пропущено відповідачем.

Надіючи оцінку поданому звіту в контексті виконання відповідачем суду, суд зазначає наступне.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено поновлення пенсії ОСОБА_1 з дати її припинення, тобто з 01.05.2018, про що свідчить рішення/розпорядження №05 (копія додається до звіту).

Розмір пенсії ОСОБА_1 після поновлення склав 4232,22 грн.

Внаслідок перерахунку пенсії Головним управлінням за період з 01.05.2018 по 30.10.2024 нараховано борг в сумі 449130,06 грн, про що свідчить протокол індивідуального перерахунку пенсії (копія додається до звіту).

Суд звертає увагу на те, що подальше зупинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , а саме з 01.11.2024 не охоплюється судовим рішенням у справі №280/5569/24, а відтак виходить за межі судового контролю цієї справи.

Щодо виплати нарахованої на виконання рішення суду суми заборгованості Управління зазначає наступне.

ОСОБА_1 за матеріалами пенсійної справи проживав у м. Донецьк, є внутрішньо переміщеною особою, який виїхав на постійне місце проживання з України до Ізраїлю.

Управління зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №788) встановлено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів від 10.11.2021 №1165 "Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території", пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Відповідач стверджує, що суму боргу за період з 01.05.2018 по 30.10.2024 в розмірі 449130,06 грн. включено до переліку боргів ВПО відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165.

Однак, будь-яких документальних доказів того, що після проведеного нарахування (відновлення) пенсійних виплат останні ВКЛЮЧЕНІ ДО РЕЄСТРУ НА ВИПЛАТУ СУДУ НЕ НАДАНО.

Більш того, відповідач не обгрунтував та не надав відповідні докази того, що на нараховану заборгованість за рішенням суду у справі № 280/5569/24 розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів від 10.11.2021 №1165 "Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території", враховуючи той факт, що на час звернення із позовною заявою до суду Управлінню достаменно було відомо про те, що позивач залишив територію України та постійно проживає в Ізраїлі.

Тому, проаналізувавши поданий ГУ ПФУ в Запорізькій області звіт, суд доходить до висновку, що звіт не свідчить про повне виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, оскільки не проведено виплату нарахованих сум пенсійних виплат.

Таким чином, суд доходить до висновку, що заходи, які вживаються відповідачем для виконання судового рішення, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Оскільки відповідачем - суб`єктом владних повноважень у звіті не наведено жодних заходів, які вживаються ним для виконання судового рішення, а саме виплати донарахованої заборгованості, суд відмовляє у прийнятті звіту.

Враховуючи встановленні судом обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у тримісячний строк звіт про виконання судового рішення.

При вирішенні питання накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу, суд враховує приписи абзацу другого частини п`ятої статті 382-3 КАС України, те, що судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), наявність доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, котрий він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту чи невиконання рішення суду.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

На даний час, суд не знаходить достатніх підстав для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу, у зв`язку із браком доказів умисного невиконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241, 243, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі №280/5569/24 - три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Л.Я. Максименко