Справа № 460/8898/25
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/8898/25 пров. № А/857/43376/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Глушка І.В., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

за участю представника відповідача Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Рівненської окружної прокуратури на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року з питань призначення експертизи, прийняту суддею Максимчуком О.О. о 16 годині 20 хвилині у м. Рівному, повний текст складено 03 жовтня 2025 року, у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Рівнефармація» до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненська окружна прокуратура та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ТДВ «Рівнефармація» (надалі ТДВ, позивач) звернулося з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради (надалі ВК, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо невнесення (скоригування) інформації до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційна система «Облік та візуалізація фонду захисних споруд цивільного захисту» про зміну облікових даних щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, та знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187 із статусу «протирадіаційне укриття №67775» на статус «найпростіше укриття», невнесення у книгу обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів відомості про найпростіше укриття щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: внести (скоригувати) інформацію до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційна система «Облік та візуалізація фонду захисних споруд цивільного захисту» про зміну облікових даних щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187 із статусу «протирадіаційне укриття №67775» на статус «найпростіше укриття», внести у книгу обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів відомості про найпростіше укриття щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, та знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187;

- визначити Виконавчому комітету Рівненської міської ради розумний строк виконання рішення суду - п`ять робочих днів.

У ході розгляду справи судом першої інстанції представником позивача заявлено клопотання від 03.06.2025 про призначення експертизи у справі. Позивач просив суд відповідно до приписів статей 100 - 106 КАС України призначити у справі №460/8898/25 експертизу цивільного захисту, проведення якої доручити Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, а на вирішення зазначеної судової експертизи цивільного захисту поставити такі питання:

1. Чи є частина підвалу площею 36 м.кв. підвального приміщення, що розташоване по вул. Соборна, 187, у місті Рівне, протирадіаційним укриттям у розумінні норм Кодексу цивільного захисту України та інших законодавчих актів?

2. Чи є частина підвалу площею 36 м.кв. підвального приміщення, що розташоване по вул. Соборна, 187, у місті Рівне, найпростішим укриттям у розумінні норм Кодексу цивільного захисту України та інших законодавчих актів?

3. Чи можливе переобладнання частини підвалу площею 36 м.кв. підвального приміщення, що розташоване по вул. Соборна, 187, у місті Рівне, у протирадіаційне укриття або найпростіше укриття, яке б відповідало вимогам Кодексу цивільного захисту України та інших законодавчих актів?

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 клопотання задоволено.

Призначено судову експертизу цивільного захисту, на вирішення якої поставлено вищенаведені питання.

Провадження у справі №460/8898/25 зупинено до одержання судом результатів експертизи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідно до змісту позовної заяви позовні вимоги у цій справі ґрунтуються на тих обставинах, що належне позивачу спірне приміщення через свої конструктивні особливості відповідно до чинних нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту не може бути віднесене до захисних споруд цивільного захисту, а відноситься до найпростішого укриття. Однак, суд не володіє спеціальними навичками та знаннями для того, щоб самостійно встановити, до якого виду захисних споруд цивільного захисту має відноситися підвальне приміщення.

Водночас, суд зауважив, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

У апеляційній скарзі Рівненська окружна прокуратура просить зазначену ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Підставою для пред`явлення ТДВ «Рівнефармація» позову слугувала (як стверджують представники ТДВ) бездіяльність Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо внесення змін до облікових даних Фонду захисних споруд цивільного захисту, однак відмова ґрунтувалася виключно на процедурній неможливості вчинення таких дій і жодним чином не була пов`язана з відмовою ВК визнавати спірне приміщення, з урахуванням його захисних чи конструктивних особливостей, «найпростішим укриттям» .

Питання, поставлені судом на вирішення експертизи цивільного захисту, жодним чином не стосуються предмету доказування у справі № 460/8898/25, відтак призначення такої експертизи не сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розгляду справи, а лише призведе до безпідставного затягування розгляду.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 КАС України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з ч. 4 ст. 102 КАС України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Згідно з частиною 1 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду є бездіяльність відповідача щодо невнесення (скоригування) інформації до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційна система «Облік та візуалізація фонду захисних споруд цивільного захисту» про зміну облікових даних щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187 із статусу «протирадіаційне укриття №67775» на статус «найпростіше укриття» та невнесення у книгу обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів відомості про найпростіше укриття щодо приміщення яке належить позивачу площею 36,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187 .

Предметом дослідження будівельно-технічної експертизи є об`єкт, який належить позивачу частина підвалу, площею 36,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 187.

На обґрунтування клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи позивач посилається на те, що вирішення даного спору залежить від з`ясування того, чи є частина підвалу площею 36 м.кв. підвального приміщення, що розташоване по вул. Соборна, 187, у місті Рівне, протирадіаційним укриттям чи найпростішим укриттям, а також, чи можливе переобладнання частини підвалу площею 36 м.кв. підвального приміщення, що розташоване по вул. Соборна, 187, у місті Рівне, у протирадіаційне укриття або найпростіше укриття.

Таким чином, висновок судової експертизи цивільного захисту є одним із належних та допустимих доказів. Без висновку експерта, як одного із засобів доказування в адміністративному судочинстві, є неможливим надання мотивованої оцінки аргументам позивача, що викладені у позовній заяві.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач просить провести судову експертизу цивільного захисту для підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, у зв`язку з неможливістю довести викладені у позовній заяві обставини в інший спосіб, для ухвалення обґрунтованого судового рішення у справі на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, підтверджених доказами, слід задовольнити клопотання позивача та надати можливість позивачу надати до суду докази на підтвердження аргументів, викладених у позовній заяві.

При вирішенні адміністративних спорів суд застосовує як джерело права практику ЄСПЛ.

Так, у п.71 рішення від 01.06.2006 у справі «Дульський проти України» ЄСПЛ також підкреслив, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Саме тому, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають виконувати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення всіх фактичних даних зі спору (рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

А в рішенні від 15.11.2017 у справі «Бендерський проти України» ЄСПЛ виснував, що оцінюючи фактичні обставини справи за стандартом доказування у цивільних справах як «баланс вірогідностей», факти встановлені в експертному висновку, є більш вірогідними за інші докази.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків судді першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Рівненської окружної прокуратури залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року з питань призначення експертизи у справі № 460/8898/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді І. В. Глушко
М.А. Пліш
Повне судове рішення складено 21.01.2026.