Справа № 260/9205/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року м. Ужгород№ 260/9205/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- за результатами розгляду справи визнати протиправним та скасувати рішення № 17 Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 03 листопада 2025 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 р. № 3723-XII, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII на підставі довідок Закарпатської митниці Державної митної служби України про складові заробітної плати позивача для призначення пенсії державного службовця № 7.7-22/33-1280 та № 7.7-22/33-1281 від 15 жовтня 2025 року, починаючи з 27 жовтня 2025 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Закарпатській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV. В період з 12.09.1980 р. по 10.03.2011 р. позивач працював на різних посадах органах Митної служби України.

27 жовтня 2025 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою щодо здійснення переведення з пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-УIII у зв`язку із тривалою роботою у митних органах України.

Згідно принципу екстериторіальності відділом перерахунку пенсій № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області за результатом розгляду поданої позивачем заяви прийнято рішення від 03 листопада 2025 року № 17 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки заявник працював з 12.09.1980 року по 10.03. 2011 року на Чопській митниці Державної митної служби України на посадах, на яких присвоювалися спеціальні звання, про що позивачу було повідомлено листом ГУ ПФУ в Закарпатській області № 0700-0306- 8/67291 від 05 листопада 2025 року.

Позивач вважає, що зазначене рішення є протиправним необґрунтованим, та таким, що порушує його законні права на соціальний захист і підлягає скасуванню.

Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією адміністративного позову з додатками отримано 14.11.2025 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.33). Разом з тим, відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Суд констатує, що відповідно до ч. 4 ст. 159 неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Представник третьої особи подав до суду пояснення на позовну заяву, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що відділом перерахунку пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області (структурний підрозділ, що розглядав заяву за принципом екстериторіальності), позивачу рішенням від 03.11.2025 р. було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 р. необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених до ст. 25 Закону № 3723-XII від 16.12.1993 р.

Представник зазначає, що для зарахування періодів роботи в органах Державної митної служби України до стажу державної служби підстави відсутні, оскільки у період роботи у вказаному органі ОСОБА_1 присвоювалися спеціальні звання, а Законом № 3723-ХІІ звужено коло осіб, які на даний час мають право на пенсію держслужбовця, та обмежено їх виключно тими особами, що працювали на посадах, віднесених до вказаних категорій посад. Такі посади визначені виключно ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХП від 16.12.1993 р. та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27 жовтня 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою, якій просив перевести його з пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності заяву від 27.10.2025 р. розглянуто Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області та прийнято рішення від 03 листопада 2025 року № 17, яким відмовлено в ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Відповідно до вказаного рішення згідно записів трудової книжки гр. ОСОБА_1 з 12.09.1980 р. по 10.03.2011 р. працював на Чопській таможні Державної митної служби України. Наявний запис про прийняття присяги державного службовця 11.04.1994 р., а з 19.12.1995 р. присвоєно звання «Радник митної служби II рангу», 01.04.2004 р. присвоєно чергове спеціальне звання «Інспектор митної служби III рангу», 25.06.2005 р. присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби II рангу».

Відповідно до оскаржуваного рішення, для зарахування періодів роботи в органах Державної митної служби України до стажу державної служби підстави відсутні, оскільки у період роботи у вказаному органі ОСОБА_1 присвоювалися спеціальні звання. Враховуючи зазначене, рішенням головного управління від 03.11.2025 р. ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 листопада 2025 року № 17 про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» неправомірним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно зі статтею 37 Закону України № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, який набрав законної сили з 01.01.2004 р.

Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

01.05.2016 р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, згідно із пунктом 2 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (Порядок № 622, дата набрання чинності 23.09.2016 р., застосовується з 01.05.2016 р.).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема: чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Абзацом 1 частини третьої Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Проаналізувавши зміст вищезазначених правових норм, суд наголошує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 р. є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень України Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.03.2021 р. по справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 р. по справі № 1.380.2019.003855.

Відтак, після 01.05.2016 р. (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи: які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Так, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 11 серпня 1977 року вбачається, що позивач працював у митних органах на посадах державної служби в період з 12.09.1980 р. по 10.03.2011 р.

Відповідно стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 10.03.2011 р. становить 30 років 7 місяців 8 днів.

11 квітня 1994 року позивач прийняв присягу державного службовця. За час проходження публічної служби ОСОБА_1 присвоювались персональні та спеціальні звання.

Щодо доводів відповідача про те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, був Митний кодекс України від 13.03.2012 р. № 4495-VI.

Частиною першою статті 569 МК України передбачено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до частини першої статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», передбачені і Митними кодексами України від 12.12.1991 р. та від 11.07.2002 р.

Таким чином, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 р. (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 р. справа № 591/6970/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що позивач займав посади в митних органах, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Досягнення позивачем пенсійного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу відповідач не заперечує.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займав посади в митних органах, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 листопада 2025 року № 17 про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком згідно із Законом № 889, прийняте без урахуванням вищевказаних обставин, тому є таким, що прийняте всупереч нормам чинного законодавства, отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд встановив, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача наявний необхідний вік, стаж державної служби та страховий стаж (підтверджується записами трудової книжки позивача).

Отже, на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, у нього були наявні умови, які необхідні для переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ «Про держану службу» на підставі п.п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 р. № 889 «Про державну службу».

У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком згідно із Законом № 889 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову у призначенні такої пенсії, яким, у даному випадку, є ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 р. у справі № 500/1216/23.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка йому обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Суд встановив, що із заявою про призначення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позивач звернувся 27.10.2025 р.

Таким чином, ураховуючи вимоги Порядку № 622, пенсія позивачу має бути призначена саме з 27.10.2025 р., тобто з дати звернення.

Стосовно врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

За змістом абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 р. № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 р. за № 180/300048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, а саме:

1) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

2) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

3) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу Закарпатською митницею видано довідки від 15.10.2025 р. № 7.7-22/33-1281 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби та від 15.10.2025 р. № 7.7-22/33-1280 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Такі довідки відповідають формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженим Постановою № 1-3 та відображають складові заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання; надбавка за вислугу років, та особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Переведення на інший вид пенсії має відбуватися з урахуванням усіх поданих пенсіонером документів, зокрема і довідок про заробітну плату.

Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена зокрема у постанові від 24.09.2025 р. №560/706/25.

Враховуючи наведене, суд робить висновок, що вищевказані довідки повинні братися відповідачем до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії позивача відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, судовий збір у розмірі 1211,20 грн, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 листопада 2025 року № 17 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 27 жовтня 2025 року переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ та здійснити нарахування пенсії з врахуванням довідок, виданих Закарпатською митницею, від 15.10.2025 р. № 7.7-22/33-1281 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби та від 15.10.2025 р. № 7.7-22/33-1280 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ - 21318350) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк