Справа № 127/32441/25
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/293/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Олександр Васильович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

вимоги позивача: скасувати постанову інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області засобами системи «Електронний суд» надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Олександр Васильович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Олександр Васильович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст.286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 08.10.2025р. інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кравчуком Сергієм Олеговичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5894822, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (триста сорок гривень) у зв`язку з порушенням вимог п.31.4.3 ПДР України, відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки, інспектором порушено вимоги ст. 280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірено технічний стан транспортного засобу належним чином, не відібрано пояснення у водія, а також не враховано можливість технічної несправності, що виникла під час руху. Окрім того, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач здійснив адміністративне правопорушення, зазначене в постанові серії ЕНА № 5894822 від 08.10.2025 року. У зв`язку з наведеним, позивач переконана, що оскаржувана нею постанова винесена є необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, а отже такою, що підлягає скасуванню.

21 жовтня 2025 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області засобами системи «Електронний суд» надійшов відзив відповідача на позовну заяву, за змістом якого 08.10.2025 в селищі Літин по вул. Коцюбинського, 47, інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравчуком Сергієм Олеговичем було зупинено автомобіль Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п. 31.4.3 (в) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 5894822 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тож, на переконання відповідача, оскаржувана постанова є правомірною, винесеною згідно норм чинного законодавства та такою, що не підлягає скасуванню. На підтвердження описаних у відзиві доводів, в якості додатку до відзиву відповідачем долучено диск із відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року водій ОСОБА_1 08.10.2025 в селищі Літин по вул. Коцюбинського, 47, керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п. 31.4.3 (в) ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ, і організацій незалежно від форм власності та господарювання, є Закон України «Про дорожній рух».

Стаття 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху визначає осіб, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Тож учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог ЗУ «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України на учасників дорожнього руху покладено обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.

Пункт 31.4 Правил дорожнього руху передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності перерахованих у даному пункті технічних несправностей. Зокрема, відповідно до п.31.4.3 (в) забороняється експлуатація транспортного засобу, у разі, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2, 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) протокол не складається. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, що стосуються порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів у відповідності до ст. 222 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Дані положення знайшли своє відображення в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, відповідно до пункту 2 розділу ІІІ якої постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Як зазначається в постанові серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року, «водій ОСОБА_1 08.10.2025 в селищі Літин по вул. Коцюбинського, 47, керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п. 31.4.3 (в) ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП».

У пункті 7 оскаржуваної позивачем постанови, який передбачає зазначення переліку додатків, вказано ідентифікаційний номер портативного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, відеозапис із якого було надано відповідачем на підтвердження обставин, викладених в даній постанові.

З наданого відповідачем відеозапису судом встановлено, що позивач, одразу після зупинення її автомобіля інспектором поліції, повідомила, що у неї не працює передня ліва фара в режимі ближнього світла та зазначила, що доїжджає додому. Зрозумівши, що буде притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 почала заперечувати свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, стверджуючи, що перед виїздом нею був перевірений технічний стан її транспортного засобу, а дана несправність виникла уже під час руху.

Разом з тим, з наданого відео вбачається, що цього ж вечора трохи раніше даний транспортний засіб під кермуванням ОСОБА_1 уже був зупинений працівниками патрульної поліції, які звернули увагу водія на зазначену вище технічну несправність автомобіля та зробили зауваження.

При цьому варто зауважити, що п. 31.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Позивачем же дані вимоги свідомо дотримані не були, не зважаючи на темну пору доби та несприятливі погодні умови.

Твердження позивача про порушення інспектором поліції норм законодавства та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення і притягнення її до адміністративної відповідальності, також не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку, що постанова інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі,є обґрунтованою, вмотивованою та винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні даного позову слід відмовити.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI(зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 9, 33, ч.1 ст.121, ст.ст. 222, 245, 247, 251, 258, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 20, 72-77, 90, 132, 229, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про дорожній рух», Правилами Дорожнього руху України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Олександр Васильович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕНА №5894822 від 08 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 січня 2026 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК