Справа № 705/393/26
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/393/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., вивчивши матеріали позовної заяви за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

За приписами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 наголошує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За правилами адміністративного судочинства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 160 - 161 КАС України та іншим вимогам, встановленим законом.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00008753 винесена 30.10.2025, а він дізнався про її існування лише 09.01.2026, тому останнім днем подання позовної заяви є 19.01.2026. Також вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00008951 винесена 11.11.2025, а він дізнався про її існування лише 14.01.2026, тому останнім днем подання позовної заяви є 24.01.2026. Тому просив у прохальній частині позову визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити його.

Разом з тим, позивач ставить питання про поновлення йому пропущених строків лише одним абзацом у прохальній частині позовної заяви, тобто, позивачем пропущений визначений законодавством строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, проте, не надано заяви про поновлення строку звернення з позовом до суду, як окремого документу, із зазначенням поважності такого пропуску, що не відповідає вимогам ч. 6 ст.161 КАС України, яка визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до цієї ж статті за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа-підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За матеріалами даної адміністративної справи вбачається, що до суду позивач - фізична особа, звернувся з позовною заявою, якою оскаржує дві постанови про накладення адміністративного стягнення, винесені посадовою особою органу Державної служби України з безпеки на транспорті. Тобто, за своїм характером такий спір є немайновим спором, а учасниками спору є фізична особа та суб`єкт владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 (справа № 543/775/17) відступила від висновків Верховного Суду викладених у постанові від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16) та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

У зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду також вказано, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП належить сплатити судовий збір в розмірі 665,60 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги щодо визнання протиправними та скасування двох постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, при зверненні з позовом до суду позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 665,60 грн., що проведена 19.01.2026 через національний платіжний сервіс «Uapay».

З огляду на викладене, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 665,60 грн., на підтвердження чого надати суду оригінал відповідної квитанції (платіжного доручення).

За правилами частин 1,2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до частини 4статті 169 КАС України вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 241-243, 248 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду адміністративного позову і вирішенню справи по суті.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гудзенко