Справа № 160/34777/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2026 року

м. Київ

справа № 160/34777/24

адміністративне провадження № К/990/799/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі № 160/34777/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна КР» до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортуна КР» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 03 грудня 2024 року про збільшення зобов`язання з податку на прибуток основний платіж 2 773 256,00 грн, штрафні санкції 693 314,00 грн, всього 3 466 570,00 грн;

- № від 03 грудня 2024 року в частині накладання штрафу 1 335 262,50 грн за нескладання податкових накладних внаслідок реалізації пального невстановленим кінцевим споживачам;

- № від 03 грудня 2024 року про збільшення зобов`язання з земельного податку основний платіж 5 243,62 грн, штрафні санкції 937,72 грн, всього 6 181,34 грн;

- № від 03 грудня 2024 року про накладання штрафу 3 400,00 грн за неподання звітності з екологічного податку;

- № від 03 грудня 2024 року про накладання штрафу 340,00 грн за неподання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

- № від 03 грудня 2024 року в частині накладання штрафу 469 000,00 грн за неподання зведених за добу підсумкових облікових даних обсягів залишків, реалізованого, отриманого пального на акцизному складі;

- № від 03 грудня 2024 року про накладання штрафу 319 500,00 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії;

- № від 03 грудня 2024 року про накладання штрафу 829 441,47 грн за нескладання акцизних накладних внаслідок реалізації пального кінцевим споживачам.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «ПН» про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 338 267,75 грн, в т.ч. штрафна санкція в розмірі 50% та/або 5% обсягу постачання (без ПДВ), але не більше 3 400,00 грн -1 338 267,75 грн в частині 1 335 262,50 грн - за виключенням суми штрафної санкції в розмірі 3 005,25 за допущення порушення - не складення та не реєстрації в ЄРПН по операціям щодо реалізації основних засобів нижче балансової вартості.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «Р» про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 466 570,00 грн, в т.ч. грошове зобов`язання 2 773 256,00 грн та штрафна санкція 693 314,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «АН» про збільшення грошових зобов`язань з акцизного податку на суму 808 036,51 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «ПС» про збільшення грошових зобов`язань з платежу «адміністративні штрафи та інші санкції надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплений за ГУ ДПС» в розмірі 677 000,00 грн в частині визначення податкових зобов`язань в розмірі 469 000,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «С» про збільшення грошового зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 319 500,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «Р» про збільшення грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на суму 6 181,34 грн в т.ч. основний платіж 5 243,62 грн, штрафна санкція 937,72 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2024 року форми «ПС» про визначення штрафної санкції з платежу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340,00 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження та зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 травня 2023 року у справі № 1340/5998/18 та від 01 серпня 2024 року у справі № 340/10908/21.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Крім того, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судом апеляційної інстанції постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник уже реалізував своє право на касаційне оскарження у цій справі. Водночас ухвалами Верховного Суду від 19 листопада 2025 року та 25 грудня 2025 року його касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження. У зазначених ухвалах надано вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми та змісту касаційної скарги, зокрема в частині визначення підстав касаційного оскарження.

Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі № 160/34777/24 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов