Справа № 620/11616/25
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Мельничука В.П., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мєзєнцева Є.І. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не донарахування та невиплати коштів у сумі 457 874,30 грн (утримання податку 23,01% ), від суми заборгованості з середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до постанови від 26.03.2025 року у справі 620/11763/24 Шостого апеляційного адміністративного суду, Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2023 року у справі №620/7247/23, Ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2025 року у справі №620/7247/23.

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 недоплачену суму в розмірі 457 874,30 грн., внаслідок не донарахування та недоплати (утримання податку 23,01%), від суми заборгованості з середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідності до постанови від 26.03.2025 року у справі 620/11763/24, Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2023 року у справі №620/7247/23, Ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2025 року у справі №620/7247/23.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

20 січня 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Мєзєнцева Є.І. від розгляду адміністративної справи №620/11616/25.

Вимоги вказаної заяви мотивовано тим, що суддя Мєзєнцев Є.І. приймав участь у розгляді справи №620/6246/20, в якій предметом розгляду було поновлення позивача на військовій службі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення та висловив свою думку з цього правового питання. В подальшому, за заявами позивача було ухвалено низку рішень, що на його думку, створило додаткове навантаження на нього та інших суддів. Водночас, на думку заявника, суддя висловив своє ставлення до позивача та до правового питання, яке є предметом доказування у цій справі, що викликає сумніви у безсторонності та об`єктивності судді та справедливому розгляду справи.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Мєзєнцева Є.І. від участі у розгляді адміністративної справи №620/11616/25, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частини першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийнятими суддями рішень.

Відповідно до положень частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 36 КАС України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними належними та допустимими доказами.

Мотивуючи відвід в заяві від 20.01.20265, заявник фактично посилається на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі №620/6246/20, якою було залишено без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року.

Водночас, суд звертає увагу, що вказана заява містить лише припущення позивача про існування відповідних обставин, що не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Крім того, незгода учасника процесу із прийнятими процесуальними рішеннями судді, у тому числі постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року, в силу імперативних приписів частини четвертої статті 36 КАС не може бути підставою для відводу судді.

Отже, заявлений позивачем відвід є очевидно необґрунтованим та заявленим по підставах, що прямо суперечать процесуальному закону, а визначені підстави відводу не є такими, що свідчать про пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду справи, чи про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких правових підстав, передбачених ст. 36, 37 КАС України, для відводу судді Мєзєнцева Є.І. у справі №620/11616/25 та вважає, що в даному випадку заявником не доведено порушення його права на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, у зв`язку з чим заява про відвід визнається необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 31, 34, 35, 36, 37, 39, 40 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 від 20.01.2026 про відвід судді Мєзєнцева Є.І. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Мєзєнцева Є.І. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 від 20.01.2026 про відвід судді Мєзєнцева Є.І. від участі у розгляді адміністративної справи №620/11616/25 для вирішення відповідного питання суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та буде визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.П.Мельничук

суддя В.В.Файдюк