Справа № 201/2579/25
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 201/2579/25
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Антонюк О.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 03 березня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою від 20 січня 2026 року провадження по справі відкрито та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом із позовною заявою позивачем по справі було подано заяву про забезпечення позову. В якій просить зупинити стягнення за постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 78/8/14798 від 27.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 гривень, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача. Оскільки Постанова ТЦК оскаржується ним як протиправна списання коштів до завершення судового розгляду призведе до порушення його права власності.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Вказаний вид забезпечення є співмірним із позовними вимогами, оскільки предметом спору є саме законність постанови, яка є виконавчим документом. Зупинення стягнення не скасовує виконавчі дії остаточно, а лише призупиняє їх до встановлення судом істини у справі, що відповідає балансу інтересів сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Виходячи із системного аналізу змісту правових норм ч. 2 ст. 150 КАС України слідує, що обов`язковими підставами для вжиття заходів забезпечення позову є обставини, за якими невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

Отже, існування інституту забезпечення позову обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке, на думку останньої, є порушеним.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Оскільки предметом позову у даній справі є законність постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 78/8/14798 від 27.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення, яка є предметом спору та на підставі якої відкрито виконавче провадження АСВП № 77290075 та здійснюється примусове стягнення, наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-154, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 78/8/14798 від 27.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 гривень, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Ухвала набрала законної сили 20 січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.А. Антонюк