Справа № 520/10768/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 січня 2026 року № 520/10768/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича (вул. Гоголя, буд.19, оф.1, м. Одеса, 65082, код ЄДРПОУ), третя особа Державне підприємство "Сетам" (вул. Стрілецька, буд.4-6,м. Київ, 01001, ) про визнання невинною постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про повернення без виконання виконавчого документа стягувачу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 22.04.2024 року, ЄДРВП №74009220.

Ухвалою від 09.05.2025р. передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, Державного підприємства "Сетам" про визнання нечинною постанови на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі № 520/10768/25 скасовано. Справу № 520/10768/25 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Рубан В.В.

Ухвалою від 25.09.2025р. прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Встановити строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Ухвалою від 16.10.2025р. прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 16.10.2025 року зупинено провадження у справі № 520/10768/25 до повернення справи № 520/10768/25 з Другого апеляційного адміністративного суду після розгляду заяви про повернення судового збору.

26.11.2025 року матеріали адміністративної справи № 520/10768/25 повернулись з Другого апеляційного адміністративного суду до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 26.11.2025 року поновлено провадження у справі № 520/10768/25.

Ухвалою від 09.12.2025 року витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та належним чином посвідчених копій матеріалів виконавчого провадження №74009220, в частині, що стосується заявлених позовних вимог.

22.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2026 відповідачем засобами підсистеми "Електронний суд" надано суду письмові пояснення та матеріали виконаного провадження.

В період з 29.12.2025 по 09.01.2026 суддя Рубан В.В. перебувала у щорічній відпустці, в період з 12.01.2026 по 16.01.2026 на лікарняному.

Ухвалою від 22.01.2026 клопотання позивач про витребування доказів залишено без задоволення.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова про повернення без виконання виконавчого документа стягувачу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 22.04.2024 року, ЄДРВП №74009220 є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Відповідачем надано письмові пояснення на позов, у якому останній зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Позивачем надана відповідь на письмові пояснення відповідача, в яких підтримано позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Суд зазначає, що в даному позові позивач оскаржує постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 22.04.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №74009220.

Отже в рамках даної справи судом досліджуються питання правомірності прийняття відповідачем саме вказаної постанови.

Так, судом з матеріалів справи та з інформації про виконавче провадження відображеної в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що 30.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрито виконавче провадження № 74009220 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси (виконавчий лист від 23.01.2024 №522/14650/23), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 21.01.2020 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що еквівалентно сумі 3656860,00 грн.

В рамках вказаного виконавчого провадження відповідачем 30.01.2024 винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про арешт майна боржника, 12.02.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

22.04.2024 на адресу відповідача надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа.

На підставі вказаної заяви відповідачем 22.04.2024 винесено постанови про зняття арешту з коштів, про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Крім того, 22.04.2024 відповідачем на підставі п. 1 ч.1 ст. 37 Закону країни "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист № 522/14650/23 виданий 23.01.2024 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення із Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 21.01.2020 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що еквівалентно сумі 3656860,00 грн. повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, арешт, накладений постановою про арешт майна боржника ВП 74009220 від 30.01.2024 року скасовано, припинено електронні торги щодо реалізації арештованого майна за лотом № 546748, а саме підсобного приміщення загальною площею 7.3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в позовній заяви зазначає, що 04.03.2024 року на веб-сайті Організатора торгів 0ДП СЕТАМ https://setam.net.ua/auction/543519 розміщено інформаційне повідомлення про електронні торги із реалізації арештованого майна. Позивач після подання заявки на участь в цих електронних торгах та сплати гарантійного внеску у сумі 2795,5 грн. була допущена до участі в електронних торгах із реалізації майна, як Учасник за № 21. 25.03.2024 року позивач прийняла участь у електронних торгах (організатор торгів - ДП "Сетам") лот № 546748, ЄДРВП № 74009220 з продажу: Підсобне приміщення загальною площею 7.3 кв.м., що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Буніна, буд. 40. Відповідно до інформації Веб-сайту Організатора: Дата проведення аукціону: 25 Березня 2024 09:00. Дата закінчення торгів: 25 Березня 2024 18:43. 16.04.2024 року позивача визнано переможцем, від неї надійшла найвища цінова пропозиція у сумі 80002 грн. 16.04.2024 року сформовано відповідний протокол № 609300 проведення електронного аукціону (торгів), у якому переможцем визнано Учасника № 21 (Позивача) із встановленням суми в розмірі 80002 грн., яку необхідно перерахувати частинами на рахунок продавця (відповідача) - 76001,90 грн., та Організатора (третя особа) - 1204,95 грн., та строку, в який ці кошти мають бути сплачені переможцем - до 26.04.2024 року. Згідно до протоколу та наявних банківських квитанцій позивачем сплачено кінцевий розрахунок до ДП СЕТАМ (квитанція № 275Н-НМНЕ-18СР-1Е40 від 16.04.2024 року) та приватного виконавця Парфьонова Г.В. (квитанція № ПН3063465 від 17.04.2024 року). Після повної сплати 17.04.2024 року ціни продажу, 19 квітня 2024 року позивач звернулась з листом на електронну пошту до відповідача: із Заявою про оформлення та видачу позивачу АКТУ. Не отримавши відповіді, позивач повторно звернулась письмово до відповідача. Але у листі № 24482 від 02.09.2024 року відповідачем повідомлено, що 22.04.2024 року винесено постанову про повернення без виконання виконавчого документу, внаслідок чого торги було припинено, та саме через це АКТ не було та не може бути видано, не зважаючи на отримані вчасно кошти доплати відповідачами, та сплачені кошти (кінцевий розрахунок за придбане нерухоме майно відповідно до Протоколу торгів), що надійшли на депозитний рахунок відповідача 17.04.2024 року, підлягають поверненню. Позивач вважає, що помилковим є міркування та подальші дії відповідача щодо наявності у нього права відмовити у видачі АКТУ з причини повернення стягувану виконавчого документу без виконання, а також дії третьої особи щодо припинення торгів після сплати позивачем повного розрахунку за лот відповідачам відповідно до протоколу № 609300.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 3 ст. 37 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. (ч. 4 ст. 37 Закону №1404-VIII)

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди. (ч. 5 ст. 37 Закону №1404-VIII).

Пунктом 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Враховуючи наведена, суд приходить до висновку, що отримавши заяву стягувача про повернення виконавчого документа виконавець повинен прийняти рішення про повернення виконавчого документу на підставі положень п.1.ч.1 ст. 37 КАС України.

Судом зазначає, що відповідач повернув стягувачу виконавчий документ за його письмовою заявою, яку останній подав, керуючись своїм виключним правом, наданим Законом.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв в межах та на підставі наданих повноважень, порушення прав позивача не допускав, відтак підстави для скасування постанови відсутні.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам, доводам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.