Справа № 520/1073/26
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

"20" січня 2026 р. № 520/1073/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Кирпичова, буд. 2,м. Харків,61002), Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС» (вул. Довженка Олександра, буд. 3,м. Київ,03057), Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд. 10,м. Київ,01135), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС», Міністерства освіти і науки України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, (, 01135, м. Київ, проспект Берестейський, 10) яка полягає у невжитті заходів для виправлення недостовірних відомостей у Є ДЕБО щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про послідовність здобуття освіти відповідно до фактичних даних про відсутність здобутого попереднього рівня освіти т а чинне навчання Позивача за денною формою.

2. Зобов`язати Міністерство освіти і науки України (, 01135, м. Київ, проспект Берестейський, 10) забезпечити через адміністратора бази - Державне підприємство «Інфоресурс» (, 03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 3) внесення змін до відомостей ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , змінити показник «послідовність здобуття освіти» - із значення «Ні, порушує» на «Так, не порушує». Повідомити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 про внесення змін та надати оновлену довідку з ЄДЕБО зі змінами «Так, не порушує». у десятиденний строк після набрання рішенням законної сили.

3. Зобов`язати Державне підприємство «Інфоресурс» (, 03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 3) виконати технічне оновлення запису ОСОБА_1 , про 16.12.1998, РНОКПП НОМЕР_1 , змінити показник «послідовність здобуття освіти» - із значення «Ні, порушує» на «Так, не порушує».

4. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яка полягає ненадані відстрочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та зобов`язати надати відстрочку з урахуванням висновків суду.

5. Стягнути судові витрати з Відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Питання про відкриття провадження у справі судом не вирішувалось.

Позивачем одночасно з поданням позову подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд:

1. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) а також іншим органам чи посадовим особам, які здійснюють будь-які дії, пов`язані з призовом на військову службу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

До складу заборонених дій віднести, зокрема, але не виключно:

1. вручення повісток для прибуття з метою відправки до військової частини;

2. направлення та примусовий супровід на ВЛК із метою мобілізації;

3. оформлення та подання документів для зарахування до списків особового складу військової частини;

4. заборона зміни статусу в реєстрі «Оберіг» з «військовозобов`язаний» на «військовослужбовець»

5. внесення інформації до реєстру «Оберіг» з метою зміни, постановки на військовий облік до ТЦК та СП.

6. інші підготовчі та організаційні дії, спрямовані на фактичний призов та відправку.

2. Зобов`язати відповідачів утримуватись від будь-яких дій, які унеможливлюють або істотно ускладнюють виконання потенційного рішення суду про виправлення запису в ЄДЕБО та реалізацію права позивача на відстрочку на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ, на період розгляду справи.

В обґрунтування вищевказаної заяви вказано зокрема, що існує реальний ризик унеможливлення виконання рішення : у разі мобілізації позивача на час розгляду справи та служби виправлення ЄДЕБО/реалізація відстрочки втрачають сенс, а виконання майбутнього рішення не досягне мети.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому позивачем не надано доказів щодо існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів по забезпеченню позову може привести до несприятливих наслідків для прав позивача, у разі постановлення на його користь судового рішення.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Тобто, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Призначенням інституту забезпечення адміністративного позову є недопущення порушення прав позивача під час розгляду адміністративної справи та створення умов для можливості реального виконання рішення суду в подальшому.

Судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, зазначених у ч. 2 ст. 150 КАС України для забезпечення даного адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову є необґрунтованими, а заява позивача про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 241-243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Кирпичова, буд. 2,м. Харків,61002), Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС» (вул. Довженка Олександра, буд. 3,м. Київ,03057), Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд. 10,м. Київ,01135), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Спірідонов М.О.