Справа № 400/8533/25
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 р. № 400/8533/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 ,

треті особиМіністерство оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправною та скасування постанови, оформлену довідкою від від 25.07.2025 року № 2025-0725-1507-4111-0,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про :-визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не виключення ОСОБА_1 з військового обліку та протиправною бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей (даних) про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі вироку Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5398/18 від 20 травня 2020 року.

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути документи

ОСОБА_1 щодо виключення з військового обліку з урахуванням висновків суду.

-визнання протиправною та скасувати постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка оформлена довідкою ВЛК № 2025-0725-1507-4111-0 від 25.07.2025 про придатність ОСОБА_1 до військової служби.

- зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та довідок, які підтверджують захворювання.

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо

призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, призначення на посаду та зарахування до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову на військову службу за мобілізацією та направлення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не може бути повторно поставлений на облік військовозобов`язаних відповідно до норм чинного законодавства, оскільки раніше його було з цього обліку виключено, а повторне взяття на облік після виключення чинним законодавством не передбачено. Позивача було незаконно затримано, безпідставно знято та поновлено на військовому обліку після попереднього виключення, що не передбачено чинним законодавством, а також направлено на проходження військово-лікарської комісії з порушенням процедури, протиправно направили до військової частини НОМЕР_1 , що є грубим порушенням його прав та норм чинного законодавства. Внаслідок протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно поставив його на облік, при цьому з порушенням законодавством встановленої процедури. Відповідачі не дотримались ч.3 ст.33, ч.ч.3, 5 ст.37 Закону №2232-ХІІ, п.п.15, 16, 18 Порядку №921 в частині щодо зняття Позивача з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлення його особової справи до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та особистої участі позивача у вказаній процедурі. Після виключення з військового обліку особа перестає бути військовозобов`язаним, а тому на неї не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу. ОСОБА_1 взагалі не повинен був бути направлений для проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 повідомив, що процедура проходження ВЛК була проведена із суттєвим порушенням чинного законодавства. Проходженню особою військово-лікарської комісії має обов`язково слідувати вручення йому відповідної повістки на таку дату, з метою надання часу належним чином звернутися до лікаря для отримання медичної карти амбулаторного хворого формою № 025/о, а також підготувати та зібрати виписки з медичної документації тощо. Уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_3 порушили вищезазначені норми права. ОСОБА_1 заперечує стосовно проходження ним процедур професійно - психологічного відбору, що є порушенням пункту 11 Положення про ТЦК № 154 та забезпечення дотримання Інструкції з організації професійно-психологічного відбору, що затверджена Наказом МОУ № 272 від 12.09.2022, що унеможливлювало прийняття обґрунтованого та законного рішення щодо мобілізації позивача. При здійсненні відповідачем призову позивача , відносно останнього підлягав виданню індивідуальний акт (рішення) і уповноваженою посадовою особою керівником (начальником) ІНФОРМАЦІЯ_3 таке рішення могло бути прийнято у формі наказу та/або розпорядження, що і є підставою для призову особи. Однак, жодного рішення не виносилось і, відповідно, ОСОБА_1 не вручалось жодного розпорядження (в тому числі, мобілізаційного).Отже, відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_3 жодною нормою чинного законодавства не надано права формувати команди та відправляти осіб безпосередньо до військової частини. Відтак, призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації є протиправним.

Відповідач 1 військова частина НОМЕР_2 відзив суду не надав.

Відповідач 2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , надав суду відзив, в якому зазначив, що він визнає, що працівниками відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було запрошено громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в подальшому його було взято на військовий облік, скеровано на проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 та в подальшому призвано по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . На момент прийняття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не був виключений із військового обліку. Нова редакція ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 18 травня 2024 не змінила правовідносин, які мали місце до того, а встановила нові правовідносини у виді нових підстав виключення з військового обліку, які почали діяти з 18 травня 2024. Наслідком нового унормування стало те, що якщо особа, яка була виключена на законних підставах з військового обліку, після того як такі підстави відпали і за умови, що вона відповідає законодавчо встановленим критеріям взяття на військовий облік, підлягає взяттю на такій облік. При цьому, нове взяття на військовий облік, слід розглядати не як продовження попередніх правовідносин під час дії яких особа була виключена з військового обліку, так як ці правовідносини завершились, а їх слід розцінювати як нові правовідносини, які виникли на підставі нової норми права. ІНФОРМАЦІЯ_7 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

Відповідач 3 ІНФОРМАЦІЯ_8 надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , 15.12.2009 було знято з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 . Надалі 24.07.2025 ОСОБА_1 було взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 відділом ІНФОРМАЦІЯ_11 . Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2025-0725-1507-4111-0 від 25.07.2025 зазначив, що Верховний Суд у своїй практиці виробив низку важливих позицій щодо оскарження постанов військово-лікарських комісій. Зокрема, у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 Верховний Суд висловив такі ключові положення, що судовий контроль за рішеннями ВЛК здійснюється в межах компетенції адміністративних судів. Суд не може підміняти собою ВЛК та самостійно визначати ступінь придатності до військової служби, однак має право оцінити повноту й об`єктивність проведеного медичного огляду та встановлення причинного зв`язку захворювання. Суд не має права самостійно встановлювати причинний зв`язок хвороби з проходженням військової служби або визначати ступінь втрати працездатності. Це належить до компетенції ВЛК. Особа, яка не погоджується з висновком ВЛК може оскаржити його до Центральної військово- лікарської комісії. Саме ЦВЛК є компетентним органом яка з урахуванням висновків ВЛК. Постанова нештатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , що оформлена довідкою № 2025-0725-1507-4111-0 від 25.07.2025 не є остаточною та взагалі не може бути предметом судового розгляду, а переглядається по суті або штатною ВЛК регіону (в даному випадку Південного), або ЦВЛК.

У відповіді на відзив на відзив відповідача 2 позивач зазначив, що відповідач помилково тлумачить норми права, вважаючи, що оскільки підстава для виключення нібито відпала, у зв`язку із внесенням змін до законодавства, то після виключення Позивач підлягав повторному взяттю на військовий облік. Однак, чинним законодавством України такої підстави не передбачено. Закон містить положення про повторне взяття на облік у випадку зняття, але не виключення з обліку. Це принципово різні правові категорії. Особи, які були виключені з військового обліку мають статус невійськовозобов`язаних. Відповідно такі громадяни не повинні дотримуватись правил військового обліку та не мають військового обов`язку. До схожого висновку дійшов Верховний Суд у справі №280/2880/25 від 21.05.2025 року, зокрема Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Відповідач не врахував, що стаття 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» містить вичерпний перелік підстав для взяття особи на військовий облік. У ній чітко визначені імперативні підстави, за яких можливо здійснення взяття на облік, і жодних додаткових заборон, обмежень чи винятків закон не передбачає.

У відповіді на відзив на відзив відповідача 3 позивач зазначив, що з наданої відповідачем облікової картки ОСОБА_1 убачається, що він був визнаний обмежено придатним до військової служби. Наявна у нього медична історія свідчить про значні проблеми зі здоров`ям, які вимагали ретельного та всебічного медичного обстеження перед ухваленням рішення щодо придатності, при проходженні ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_10 . ОСОБА_1 перебував на обліку у лікаря-психіатра, мав струс головного мозку, хронічні захворювання (гастрит, гайморит), а також наслідки перенесених оперативних втручань. У зв`язку з цим проведення військово-лікарської комісії (ВЛК) протягом одного дня, без належного витребування та аналізу його медичної документації, є очевидним порушенням процедури та ставить під сумнів об`єктивність і достовірність висновків комісії.

У запереченнях відповідача 2 зазначено, що відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 наявні підстави взяття громадян на військовий облік в разі виявлення порушень, відповідно до даних, які відображалися у АІТС «Оберіг» - останній перебував в статусі особи, яка зобов`язана встати на облік, що ОСОБА_1 добровільно й зробив. Жодного морального, фізичного чи психологічного тиску на останнього не здійснювалося, заяви написані ОСОБА_1 добровільно.

Третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів-Міністерство оборони України пояснення суду не надала.

Ухвалою від 08.09.2025 судом витребувані докази у відповідачів по справі.

Ухвалою суду від 26.12.2025 залучено до участі у справі в якості відповідача військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відзив суду не надала.

Відповідно до ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

20 травня 2020 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5398/18 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Після набрання законної сили Вироку Заводського районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_1 був направлений до Південноукраїнської виправної колонії № 83, де й відбував покарання до 24 липня 2025 року.

В позові зазначено, що 24 липня 2025 року, в момент звільнення його з місця відбування покарання прямо з воріт, невстановлені особи затримали ОСОБА_1 , помістили його в невстановлений автомобіль та відвезли в невідомому напрямку.

Адвокат Слаблюк В.М. звернувся до Відділу поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області (найближчий відділ поліції від місця розташування виправної колонії), яка в телефонному режимі надала інформацію адвокату, що невстановлені особи були працівниками поліції, підтвердила факт затримання та доставлення працівниками поліції ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім цього, співробітники патрульної поліції повідомили, що у вказаному ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 був поставлений на облік військовозобов`язаних та в цей же день направлений на проходження військово-лікарської комісії.

Довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 № 2025-0725-15-7-4111-0 від 25.07.2025 свідчить, що солдат ОСОБА_1 на підставі ст. 55б,49в графи ІІ розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби.

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач 2 надав суду пояснення, що направлення на ВЛК позивачу було сформовано в системі «Оберіг» та видано йому особисто, тому запис у журнал не здійснювався. Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 № 516 від 26.07.2025 свідчить, що позивача призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .

Позивач надав суду лист військової частини НОМЕР_1 на звернення матері позивача ОСОБА_2 від 27.10.2025, в якому зазначено, що військова частина НОМЕР_1 є навчальним центром та приймає на навчання військовослужбовців, яких призвано ТЦК та СП. Також надав накази командира військової частини від 12.09.2025 № 268, від 30.09.2025 № 288, в яких зазначено, що позивач вибув на лікування з12.09.2025, з 22.09.2025 відповідно.

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач 3 надав суду облікову картку позивача, в якій зазначено, що 30.10.2009 він пройшов медичний огляд та визнаний обмежено придатним у військовий час на підставі гр. І ст.14 б наказу №402 від 2008. Військовий квиток видано 26.01.2012 ІНФОРМАЦІЯ_13 . Щодо відміток про прийняття та зняття з обліку зазначено, що позивач 15.12.2009 прийнятий на військовий облік, прибув з обліку призовників, та в цей же день 15.12.2009 знятий з обліку на підставі наказу МОУ № 342 від 2006.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_6 на запит адвоката позивача від 04.08.2025 № 2593 зазначено, що інформація від Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2020 відсутня, рішення про виключення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 не приймалось, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_14 26.07.2025, як такий, що призваний на військову службу за мобілізацією.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин .

Відповідно до п.п.70-73 постанови КМУ №560 70-74 передбачено, що порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік.

Рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Рішення військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_15 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.

Положення про військово-лікарську експертизу у ЗСУ затверджене наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 за № 1109/15800 визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу( в редакції чинній на момент проходження ВЛК).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

П.2.1. Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

2.5. Позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК)

2.5.1. До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема

ВЛК ТЦК та СП;

2.8. ВЛК ТЦК та СП

2.8.1. ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.

2.8.2. ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

2.8.3. ВЛК ТЦК та СП областей мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

2.8.4. На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян.

2.8.5. У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.

3.1. Вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

3.2. Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

3.3. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_17 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

3.4. У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.

У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.

Вищезазначеним п.3 передбачений чіткий алгоритм дій щодо оскарження постанови ВЛК ТЦК.

Наказом № 402 не передбачено право на оскарження висновку ВЛК при районному ТЦК до суду.

Позивач не дотримався вимог постанови КМУ №560 (п.п.70,72,73 щодо порядку оскарження) , норм Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову. Аналогічний висновок зазначений у постанові ВС від 26 лютого 2025 року по справі № 240/13173/22, по справі № 600/3273/22.

Також позивач не погоджується із встановленим ВЛК його придатністю до військової служби з урахуванням його стану здоров`я.

У цьому контексту варто звернути увагу на постанову від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Отже, у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка оформлена довідкою ВЛК № 2025-0725-1507-4111-0 від 25.07.2025 про придатність ОСОБА_1 до військової служби слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути документи ОСОБА_1 щодо виключення з військового обліку з урахуванням висновків суду, визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, призначення на посаду та зарахування до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову на військову службу за мобілізацією та направлення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 суд зазначає:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» № 2232-ХІІІ Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.(ч.1 ст.33 ЗУ № 2322).

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пп. 6 ч.6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232 ( в редакції чинній на момент вироку суду) було передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які:

6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX, ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" була викладена в новій редакції, а саме:

виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

Ця редакція набрала чинності з 18 травня 2024 р.

Відповідно до ст.37 ЗУ № 2232 ( станом на момент виникнення спірних правовідносин 24.07.2025) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

У пункті 4 Порядку № 560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Позивач, зазначає у позові, що нормами чинного законодавства України не передбачено процедури взяття та/або поновлення на військовому обліку осіб, які були з нього виключені .

Стосовно цих доводів суд зазначає, що надана суду облікова картка позивача свідчить, що 15.12.2009 позивач у віці 18років за наслідками медогляду був знятий з військового обліку.

Надані відповідачем докази підтверджують, що позивача було саме знято з військового обліку, а не виключено.

Законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин 24.07.2025, передбачена можливість взяття на облік військовозобов`язаних після відбуття покарання з установ виконання покарань, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії щодо взяття на облік задоволенню не підлягають.

Норми ст. 37 Закону №2232-ХІІ, станом на дату взяття позивача на облік, не містять такої підстави для виключення з військового обліку осіб, які засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, тому відсутні правові підстави для виключення позивача відповідачем 2 з військового обліку.

Щодо посилання позивача на те, що ОСОБА_1 заперечує проходження ним процедур професійно - психологічного відбору, що є порушенням пункту 11 Положення про ТЦК № 154, як одна з підстав для визнання дій І Вознесенського ТЦК щодо призову протиправними, суд зазначає, що п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ № 154 від 23.02.2022 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: -організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час відбору кандидатів для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, військової служби за контрактом, організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;

Відповідно до розділу ІІ Інструкції з організації професійно-психологічного відбору у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом МОУ № 272 від 12.09.2022 П.4 передбачено Завданнями груп професійно-психологічного відбору є: 2) у районних (об`єднаних районних), міських (районних у містах, об`єднаних міських) ТЦК та СП, ТЦК та СП міст Києва та Севастополя:

вивчення, відбір кандидатів під час приписки до призовної дільниці, призову на базову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, кандидатів на військову службу за контрактом, на службу у військовому резерві;

участь у відборі кандидатів для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, осіб із числа резервістів в особливий період та формування висновку щодо їх придатності до проходження військової служби;

Оскільки позивач не відноситься до вищезазначених кандидатів, то суд ці доводи відхиляє, оскільки ці вимоги для призову позивача на військову службу не є обов`язковими.

У постанові ВС № 280/2880/24 від 21.05.2024, на висновки якої посилається позивач у позові зазначено:

«Зі змісту статей 17, 65 Конституції України висновується, що захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба - це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. До військовослужбовців належать особи, які проходять таку службу, зокрема у Збройних Силах України. Військовій службі передує необхідність виконання конституційного військового обов`язку, що передбачає проходження громадянами України військової служби (добровільно чи за призовом).

З огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави.

Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус (абзаци дев`ятий, десятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (II)/2019).

Тобто, громадяни наділені не тільки правами, а й обов`язками, які закріплені на рівні Конституції України. Одним із таких обов`язків згідно зі статтею 65 Конституції України є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Офіційне оголошення воєнного стану Указом Президента України зумовило офіційне проголошення державою заходів, спрямованих на фактичну, явну, поточну, неминучу небезпеку існування держави і захисту українського народу, шляхом швидкого прийняття рішень у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні уповноваженими на те органами влади».

Отже, таке порушення відповідача 2, як взяття позивача на військовий облік не за місцем реєстрації не може нівелювати правомірну по суті процедуру взяття позивача на військовий облік, оскільки районний ТЦК має права взяти позивача на військовий облік після відбуття покарання відповідно до норм Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу».

Оскільки за наслідками медичного огляду ВЛК позивача визнано придатним до військової служби, то відповідач 2 правомірно прийняв наказ про призов позивача до військової служби та він визнанню протиправним та скасуванню не підлягає.

Також не можуть бути задоволенні позовні вимоги в частині позовних вимог до відповідача 2 про визнання протиправними дій щодо призначення на посаду та зарахування до списків до особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 , оскільки ці дії виконує відповідач 1 військова частина НОМЕР_1 , а не відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо доводів позивача про те, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 жодною нормою чинного законодавства не надано права формувати команди та відправляти осіб безпосередньо до військової частини суд зазначає, що п.91 постанови КМУ №560 передбачено, що відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у складі військових команд або індивідуально. Також відповідач 3 надав суду наказ № 516 від 26.07.2025 про призов позивача на військову службу до військової частини НОМЕР_3 , що спростовує доводи позивача, що відносно нього ніякі накази про призов не виносились.

Суд зазначає, що питання щодо правомірності/протиправності дій працівників поліції щодо доставки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_11 не є предметом розгляду цієї справи, тому суд цим фактам не надає оцінку. Щодо посилання позивача на те, що заяви від 24.07.2025 про взяття на військовий облік та про встановлення ступеня його придатності до служби в ЗСУ він не писав та вони написані під примусом, то застосування до позивача будь-яких насильницьких дій може бути доведено в кримінальному провадженні, а не в цій справі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не виключення ОСОБА_1 з військового обліку та протиправною бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей (даних) про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі вироку Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5398/18 від 20 травня 2020 року суд зазначає, що надана Інгульським РТЦК облікова карта свідчить, що 15.12.2009 позивач у віці 18років за наслідками медогляду був знятий з військового обліку, 26.01.2012 позивачу був виданий військовий квиток, але до матеріалів справи він позивачем не був наданий. Наданий суду супроводжувальний лист Заводського районного суду м. Миколаєва, яким був надісланий вирок та ухвала суду 07.12.2020 були надіслані на адресу РВК Інгульського району для відома, але навіть при отримані вироку суду в 2020 відповідач не міг виключити позивача з військового обліку, оскільки він був в 2009 році знятий з військового обліку. Питання правомірності/протиправності зняття в 2009 позивача з обліку не є предметом розгляду цієї справи, тому у ІНФОРМАЦІЯ_6 не було правових підстав для виключення позивача з військового обліку .

Щодо позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та довідок, які підтверджують захворювання суд зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу наявності між позивачем та відповідачем 1 військовою частиною НОМЕР_1 спірних правовідносин. Позивач не надав суду доказів звернення із рапортом про погіршення стану здоров`я чи необхідність повторно пройти ВЛК, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко