Справа № 464/4700/25
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 464/4700/25 пров. № А/857/40643/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 22 вересня 2025 року (суддя Тімченко О.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 22.09.2025),

в адміністративній справі №464/4700/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У липні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просив: 1) скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича серії ЛВ №00799176 від 25.02.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.3 ст.122 КУпАП.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 22.09.2025 у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд першої інстанції не дослідив всі докази та доводи позивача в повному обсязі щодо позовних вимог, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що інспектор безпідставно застосував пункт 15.9. «ж» в даній ситуації. Коли ж застосувати пункт 15.09 «д» ПДР, то підстав для штрафу немає, оскільки безперешкодний об`їзд забезпечено.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 22.09.2025 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю та дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчук Р.В. 25 лютого 2025 року винесено постанову серії ЛВ №00799176 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.15).

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як водія транспортного засобу ЗАЗ LANOS номерний знак НОМЕР_1 за те, що 11.02.2025 о 13:04 год. здійснено зупинку в місцях зустрічного роз`їзду або об`їзду транспортного засобу за адресою: м.Львів, вул.Гашека Я., 18, чим порушено п.15.9«ж» Правил дорожнього руху, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУАП. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу: ПАК Інспектор.

Не погодившись із винесенням вказаної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що установлені під час розгляду справи фактичні обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову. Правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі відповідача не встановлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження у цій справі за спірними правовідносинами є протиправність постанови інспектора з паркування інспектором з паркування відділу контролю та дотримання правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури ДММ та ВІ ЛМР про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів враховує, що згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з п.1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Пунктом 15.9 «ж» ПДР передбачено, що зупинку заборонено у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за правопорушення, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлює низку спеціальних норм щодо притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксованих інспектором з паркування.

Так, частинами 3-5 ст.279-1 КУпАП встановлено, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Приписами ч.1 ст.72 та ст.73 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Матеріалами розглядуваної справи підтверджується, що відносно позивача ОСОБА_1 інспектором з паркування відділу контролю та дотримання правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури ДММ та ВІ ЛМР Ковальчук Р.В. 25.02.2025 винесено постанову ЛВ №00799176, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн..

Зі змісту вказаної постанови судом встановлено, що інспектором з паркування зафіксовано, що 11.02.2025 о 13:04 год. ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу ЗАЗ LANOS номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку в місцях зустрічного роз`їзду або об`їзду транспортного засобу за адресою: м.Львів, вул.Гашека Я., 18, чим порушено п.15.9 «ж» Правил дорожнього руху, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУАП. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу: ПАК Інспектор.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає, що при здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення спірної постанови від 25.02.2025 відповідач надав суду матеріали фотофіксації автомобіля марки ЗАЗ LANOS номерний знак НОМЕР_1 . Така фотофіксація була здійснена відповідно до вимог примітки до ст.14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів. Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначена адреса вчинення правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Як зазначено у Правилах дорожнього руху з коментарями та ілюстраціями (авторство З.Д.Дерех, В.Ф.Душник, Ю.Є.Заворицький), під неможливим зустрічним роз`їздом мається на увазі ситуація, коли між зупиненим транспортним засобом і протилежним краєм проїзної частини (іншим транспортним засобом або нерухомою перешкодою) буде відстань, яка не дасть можливості проїхати іншим транспортним засобам в обох напрямках.

Так, згідно доданих фотофіксацій видно, що транспортним засобом марки ЗАЗ LANOS, н.з. НОМЕР_1 , 11.02.2025 о 13:04 год. здійснено зупинку на вул.Гашека Я., 18 у м.Львові в місці зустрічного роз`їзду або об`їзду транспортного засобу (а.с. 10-15).

Колегія суддів враховує, що здійснення зупинки в недозволеному місці, у спірному випадку в порушення вимог пп. 15.9 «ж» ПДР, є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

Водночас, слід зазначити, що пунктом 15.1 ПДР встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

У випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), що передбачено п.15.2 ПДР.

Як передбачено у ч.3 ст.13 Конституції України, власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інспектором з паркування було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та правомірно винесено постанову про притягнення позивача як водія транспортного засобу марки ЗАЗ LANOS н.з. НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності.

При цьому, за змістом ч.2 ст.33, 279-1 279-4 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

Отже, наявні у матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеним факт порушення з боку позивача п.15.9 «ж» Правил дорожнього руху та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому являються необґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача.

Отже, встановлені у справі фактичні обставини і наведене правове регулювання досліджуваних правовідносин вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконною та скасування спірної постанови інспектора з паркування серія ЛВ № 00799176 від 25.02.2025.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та основ процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з урахуванням приписів ч.6 ст.139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу понесених сторонами судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 22 вересня 2025 року в адміністративній справі №464/4700/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська
Повний текст постанови суду складено 20.01.2026 року