Справа № 240/22838/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/22838/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: визнати дії відповідача щодо видачі повістки № 4921001 від 18.09.2025 протиправними, і зобов`язати його вчинити певні дії, а саме: скасувати видану повістку № 4921001 від 18.09.2025.

В обґрунтування позову вказує: " У період воєнного стану ТЦК і СП України вручають військовозобов`язаним повістки трьох видів: 1) повістка «для уточнення даних»; ...2) повістка «для проходження ВЛК»;... 3) «бойова» або «мобілізаційна» повістка... Отже, вручена відповідачем повістка «для призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів» може видаватися винятково після проходження військовозобов`язаним ВЛК... Коли ж 17 вересня 2025 року мене примусово привезли до Звягельського РТЦК (відповідача), - я відмовився проходити ВЛК, після чого працівники відповідача, також примусово, повезли мене проходити ВЛК до м. Житомир, але і там я відмовився проходити ВЛК... Причиною моєї відмови був той факт, що я маю тяжку хворобу серця, ... зараз проходжу курс нестаціонарного лікування та оформлюю документи для отримання інвалідності, - а 17 вересня 2025 р. у ВЛК був взагалі відсутній кардеолог, бо, за словами, терапевта ВЛК: «я сама Вам все напишу замість кардеолога» (з таким же успіхом вона взагалі могла написати за всіх лікарів), що є протизаконним... Отже, ВЛК мною пройдена не була, -- як через те, що я відмовився її проходити,.. .так і через те, що там не було кардеолога, тобто саме того фахівця, який найбільш адекватно міг би встановлювати мою придатність або непридатність до військової служби як тяжко хворої на серце людини. .. .Але, не зважаючи на все це, мені все одно було написано, що я нібито пройшов ВЛК... І вже на цій, - насправді не існуючій, - підставі мені і було видано вищеназвану повістку на 01.10.2025 р., - а оскільки така повістка може видаватися лише після проходження ВЛК, - якого не відбулося, видача мені цієї повістки Відповідачем є протиправним діянням.

Суддя своєю ухвалою від 02.10.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 16.10.2025. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності та спростовуються доказами: обліковою карткою військовозобов`язаного ОСОБА_1 , направленням на медичний огляд №4913407 від 17.09.2025, карткою обстеження та медичного огляду № 2230 від 17.09.2025, висновком лікарятерапевта від 17.09.2025, довідкою ВЛК №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025, результатами лабораторних досліджень та електрокардіограмою від 17.09.2025, розпискою ОСОБА_1 про отримання повістки №4921001 від 18.09.2025. Так, 17.09.2025 позивач згідно направлення №4913407 з метою визначення придатності до військової служби пройшов медичний огляд на базі КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради. За даними об`єктивного дослідження, при наявності аналізів, електрокардіограми серця та пред`явлених скарг особи на здоров`я, ОСОБА_1 було виставлено діагноз: ВВС (вроджена вада серця (74б), симптоматична гіпертензія ІІ ст. стадія ІІІ ризик ІІІ (39 б). Згідно довідки ВЛК №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025 на підставі ст. 74б, 39б графи ІІ розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК, та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Оскільки, згідно чинного законодавства постанови ВЛК обов`язкові до виконання, а позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК, та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, ІНФОРМАЦІЯ_2 були усі законні підстави щодо оформлення та вручення ОСОБА_1 повістки для призову на військову службу. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_3 , вручаючи позивачу повістку №4921001 від 18.09.2025 для призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Окремо звертаємо увагу суду на те, що виготовлена ІНФОРМАЦІЯ_3 повістка на прибуття ОСОБА_1 01.10.2025 о 09:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку позивач вважає протиправною, не є рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України. Повістка не може бути оскаржена в будь-якому суді, тому що цей документ є лише засобом оповіщення особи про необхідність виконати військовий обов`язок відповідно до закону. При цьому обов`язок військовозобов`язаного ОСОБА_1 з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 установлений не повісткою, а Законом №2232-XII. Просить відмовити у задоволенні позову.

До суду 04.11.2025 надійшла відповідь на відзив у якій позивач, заперечуючи викладені у відзиві аргументи відповідача, зазначає: "Жодний з поданих відповідачем «доказів» не спростовує моїх слів про те, що я не проходив ВЛК, адже: по-перше, - жоден з «доказів» відповідача не спростовує того факту, що я відмовився проходити ВЛК, причому відмовився двічі: спочатку безпосередньо у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім вже у Житомирі.... При цьому у Звягельському РТЦК мені сказали, що мені все одно примусово проходити ВЛК,.. .а у Житомирі просто проігнорували мої слова про те, відмовляюся проходити ВЛК, і все одно «проводили» ВЛК, не зважаючи на мою чітку і ясну відмову... ". "по-друге, жоден з «доказів» відповідача не спростовує того факту, що під час отакого «проходження» ВЛК особою, яка двічі відмовилася її проходити, в цій ВЛК ще й був відсутній кардеолог, -- тобто головний фахівець щодо мого захворювання, який тільки і міг зробити компетентні висновки про мою придатність або непридатність до військової служби... І що коли я про це сказав як про ще одну причину моєї відмови проходити ВЛК, терапевт на це відповіла, що вона сама мені все напише замість кардеолога". "З приводу слів відповідача, що «повістка не може бути оскаржена в будь-якому суді, тому що цей документ не є рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень, а є лише засобом оповіщення» По-перше, - в суді оскаржується не сам засіб оповіщення, тобто клаптик паперу, на якому написано слово «Повістка», -- а ті дії суб`єкта владних повноважень, які полягали у видачі цього засобу оповіщення тій особі, якій його видача була незаконною... Інакше б у разі видачі повістки і дітям, і старим, і іншим невійськовозобов`язаним, - оскаржити подібне кричуще беззаконня було б неможливо ні в якому суді, посилаючись на те, що «повістка є лише засобом оповіщення, а не рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень». ...Те саме стосується і мого випадку: з видачею можливої лише після проходження ВЛК "бойової" повістки, притому, що від проходження ВЛК я відмовився."

У період із 22.12.2025 по 05.01.2026 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

В матеріалах справи міститься довідка віськово-лікарської комісії №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025 у якій вказано, що ОСОБА_1 на підставі статті 74б, 39б графи ІІ розкладу хвороб "" Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 20).

Доказів оскарження довідки віськово-лікарської комісії №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025, та/або її скасування чи визнання недійсною, матеріали адміністративної справи не містять.

Належними доказами підтверджується, що 18 вересня 2025 року ОСОБА_1 отримав повістку №4921001 у якій вказано, що йому належить з`явитись 01.10.2025 о 09:00 годині для призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів при ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 3, 19).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права, дії відповідача щодо видачі повістки № 4921001 від 18.09.2025, з тих підстав, що "ВЛК мною пройдена не була, -- як через те, що я відмовився її проходити,.. .так і через те, що там не було кардеолога, тобто саме того фахівця, який найбільш адекватно міг би встановлювати мою придатність або непридатність до військової служби як тяжко хворої на серце людини. .. .Але, не зважаючи на все це, мені все одно було написано, що я нібито пройшов ВЛК...".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому, за приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно пункту 8 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Частиною третьою статті 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Приписами частини п`ятої статті 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (далі - Порядок № 560), призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Пункт 15 Порядку №560 передбачає, що оповіщення резервістів та військовозобов`язаних може здійснюватися представниками районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки окремо від груп оповіщення.

Відповідно до п. 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пункти 27, 28 Порядку № 560 передбачають, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання)повістки (додаток 1).

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.

Саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оформлюється у вигляді повісток та по суті оскаржувана позивачем повістка, яка складена відповідачем на виконання законодавства з питань військового обов`язку та направлена позивачу, не є рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Верховний Суд у постанові від 08.09.2022 у справі №300/1263/22 зазначив, що повістка є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, форма якої визначена Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921. При цьому, обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений не оскаржуваною позивачем повісткою, а Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відтак, зазначене вище свідчить про відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент його звернення до суду.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що в матеріалах справи міститься довідка віськово-лікарської комісії №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025 у якій вказано, що ОСОБА_1 на підставі статті 74б, 39б графи ІІ розкладу хвороб " Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 20). При цьому доказів оскарження довідки віськово-лікарської комісії №2025-0917-1529-2416-7 від 17.09.2025, та/або її скасування чи визнання недійсною, матеріали адміністративної справи не містять.

Отже відповідач, формуючи та вручаючи позивачу повістку №4921001, діяв у порядку та у спосіб, встановлений чинним законодавством України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

21.01.26