Справа № 200/9006/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Справа№200/9006/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні позовну заяву Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШПРОМРЕСУРСИ» про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИЛА:

Головне управління ДПС у Донецькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШПРОМРЕСУРСИ» (далі ? відповідач, Товариство) про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 386 351,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача податкового боргу у загальному розмірі 386 351,12 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг у визначені строки Товариством не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами у строк, установлений ст. 263 КАС України.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення №R10, яке 13.01.2026 повернулося відправнику за закінченням терміну зберігання.

Також ухвала суду про відкриття провадження у справі 09.12.2025 розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до положень ст. 130 КАС України.

Отже, судом вчинено вичерпні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, що розгляду справи не перешкоджає. Справа розглянута на підставі наявних матеріалів. (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Судом установлені такі фактичні обставини у справі.

Товариство є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02.10.2000 за № 0000326, податкова адреса: 84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 4, кв. 55, (код за КАТОТТГ - UA0056793, Слов`янська територіальна громада).

Товариство перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Донецькій області, Краматорська ДПІ, як платник податків за основним місцем обліку з 02.01.2025, попереднє місце обліку - ГУ ДПС у Донецькій області, Слов`янська ДПІ з 27.10.2000, номер взяття на облік 2807.

Наразі за Товариством обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 386 351,12 грн та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно, а саме:

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада), у сумі 46 572,50 грн, у тому числі:

11 643,14 грн - нараховано платником самостійно податку на нерухоме майно. Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості (Додаток 2) № від 07.02.2022 до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 07.02.2022, термін сплати 29.04.2022;

11 643,14 грн - нараховано платником самостійно податку на нерухоме майно, Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості (Додаток 2) № від 07.02.2022 до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 07.02.2022, термін сплати 29.07.2022;

11 643,14 грн - нараховано платником самостійно податку на нерухоме майно, Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості (Додаток 2) № від 07.02.2022 до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 07.02.2022, термін сплати 31.10.2022;

11 643,08 грн - нараховано платником самостійно податку на нерухоме майно, Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості (Додаток 2) № від 07.02.2022 до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 07.02.2022, термін сплати 30.01.2023.

орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада), у сумі 339 767,82 грн, а саме:

52 271,90 грн - нараховано орендної плати згідно Податкової декларації з плати за землю № від 06.02.2022, термін сплати 30.09.2022;

71 873,97 грн - нараховано орендної плати згідно Податкової декларації з плати за землю № від 06.02.2022, термін сплати 31.10.2022;

71 873,97 грн - нараховано орендної плати згідно Податкової декларації з плати за землю № від 06.02.2022, термін сплати 30.11.2022;

71 873,97 грн - нараховано орендної плати згідно Податкової декларації з плати за землю № від 06.02.2022, термін сплати 30.12.2022;

71 874,01 грн - нараховано орендної плати згідно Податкової декларації з плати за землю № від 06.02.2022, термін сплати 30.01.2023;

екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код класифікації доходів бюджету 19010100, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада), у сумі 10,80 грн, а саме: 10,80 грн - нараховано платником самостійно екологічного податку, Розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (Додаток 1) № від 29.04.2022 до Податкової декларації екологічного податку № від 29.04.2022, термін сплати 20.05.2022.

У зв`язку з несплатою Товариством узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 02.12.2021 №0-0515, яка вручена посадовій особі підприємства 07.12.2021. Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

На день розгляду справи сума наведеного вище податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. (п.49.1 ст. 49 ПК України)

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. (п. 49.2 ст. 49 ПК України)

Пунктом 57.1. ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.п. 266.1.1. п.п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.2.1. п.п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.3. п.п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до п.п. 266.6.1 п. 266. 6 ст. 266 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для податку на нерухомість є календарний рік.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/ об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. (п.п. 266.7.5. п. 266. 7 ст. 266 ПК України)

Згідно п.п. 266.10.1. п. 266. 10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухомість сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 269.1.2. п. 269.1 ст. 269 ПК України унормовано, що платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно п. 285.1 ст. 285 базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. (п. 287.1 ст. 287 ПК України)

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст. 287 ПК України)

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст.285-287 Кодексу.

Платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони - здійснюються відповідно до п.п. 240.1.1 п. 240.1 ст. 240 Кодексу викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення. (п. 240.1 ст. 240 ПК України)

Об`єктом та базою оподаткування екологічного податку є обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. (п.п. 242.1.1 п. 242.1 ст. 242 ПК України)

Відповідно ст. 243 ПК України визначено ставки екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення.

Згідно п. 249. З ст. 249 ПК України суми податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення), обчислюються платниками податку самостійно щокварталу виходячи з фактичних обсягів викидів.

Відповідно до п. 250. 1 ст. 250 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для екологічного податку є календарний квартал.

Відповідно до п.п. 49.18.2 п. 49. 18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно п. 250. 2 ст. 250 Кодексу платники екологічного податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, в тому числі за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення.

Водночас згідно п. 56.11. ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У постановах Верховного Суду від 31.08.2018 справа № 826/14195/16 та від 23.05.2019 справа № 807/2011/16, зокрема, зазначено: «Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача несплаченого податкового боргу, то предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу в судовому порядку; встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України, тощо».

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 42.2 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що податкова вимога форми «Ю» від 02.12.2021 №0-0515, вручена посадовій особі підприємства 07.12.2021. Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Верховним Судом у постанові від 20.10.2020 справа №140/30/20 викладено такий правовий висновок: «Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги (зокрема, зазначення в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення реквізитів документа, що надсилається) податкове законодавство не містить. … В той же час суд звертає увагу на тому, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги. Відтак зазначений вище висновок суду апеляційної інстанції не ґрунтується на жодній нормі законодавства. … При вирішенні спорів щодо стягнення боргу, зокрема якщо предметом спору є факт надсилання податкової вимоги, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень. … У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано податкову вимогу в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.».

Стаття 59 ПК України.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. (п. 95.2 ст. 95 ПК України)

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. (п. 95.3 ст. 95 ПК України)

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням встановленого законом строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Донецькій області (Донецька область, Маріуполь вул. Італійська 59, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШПРОМРЕСУРСИ» (вул. Світлодарська, буд. 4, кв. 55, м. Слов`янськ, Краматорський район, Донецька область, 84122, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШПРОМРЕСУРСИ» до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 386 351 (триста вісімдесят шість тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 12 коп., а саме:

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада) у сумі 46 572,50 грн;

орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада) у сумі 339 767,82 грн;

екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код класифікації доходів бюджету 19010100, КАТОТТГ - UA0098500, Краматорська територіальна громада), у сумі 10,80 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 21.01.2026.

Суддя І.В. Буряк