Справа № 140/8432/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/8432/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп (далі ТзОВ 777 Трейдінг Груп, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 07.02.2025 № UA205050/2025/000026/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2024 між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 2707PL відповідно умов до якого, SETTE Group Sp.z.o.o зобов`язується поставляти товар - транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до специфікації №24 від 29.01.2025, фактури № 7/01/2025 від 29.01.2025 продавцем поставлено позивачу автобус бувший у використанні марки VANHOOL YE2X18SU368D54709 за ціною 100500 євро.

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 05.02.2025 декларантом ТзОВ 777 Трейдінг Груп в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №25UА13U7 з описом товару "Автобус туристичний, що був у використанні, марка згідно з довідником - VAN HOOL, модель згідно з довідником - TX18 ALTANO - (кузов, шасі, рама) №YE2X18SU368D54709 кількість сидячих місць, враховуючи місце водія 71, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 12902см.куб. - номер двигуна не визначений, потужність - 340kw, колісна формула - 6х2, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2014. Країна виробництва (BE). Торгівельна марка "VAN HOOL", а також документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим мето дом, а саме на основі ціни товару, скоригованої на суму витрат на транспортування.

Проте, Волинська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів від 07.02.2025 № UA205050/2025/000026/1 та митну вартість визначила за резервним методом.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправне рішення про коригування митної вартості товарів.

На думку позивача, митний орган не підтвердив належними доказами та доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Також рішення відповідача не містить докладної інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач вважає, що надані ним документи в частині підтвердження заявленої митної вартості не містять розбіжностей чи ознак підробки, а вимога про надання додаткових документів є безпідставною й митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с. 75).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити з підстав правомірності оскаржуваного рішення. Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД від 05.02.2025 № 24UA13U7 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 79-87).

Ухвалою суду від 21.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 118-119) позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

27.07.2024 між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та компанією SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) (продавець) було укладено контракт купівлі-продажу №2707pl, за умовами якого продавець зобов`язується поставляти товар - транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. Загальна сума контракту становить 500000 євро.

29.01.2025 між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та компанією SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) (продавець) укладено Специфікацію № 24 до контракту №2707pl від 27.07.2024, за умовами якої у відповідності до умов контракту сторони дійшли згоди про те, що продавець зобов`язується поставити товар автобус VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_1 . Ціна транспортного засобу становить 100500 євро. Умови поставки FSA KIELCE відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. Форма оплати післяоплата з відстрочкою платежу - 27.04.2025 (а.с. 19-20).

20.11.2024 продавцем та покупцем укладено доповнення № 1 до контракту №2707pl від 27.07.2024, відповідно до якого сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 2 контракту, а саме визначено, що загальна сума контракту становить 1500000 євро (а.с. 21).

Відповідно до інвойсу № 7/01/2025 від 29.01.2025 компанією SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) поставлено автобус, бувший у використанні VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_1 , за ціною 100500 євро (а.с.24, 25 з перекладом).

05.02.2025 ТзОВ 777 Трейдінг Груп через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД № 25UA13U7 з метою здійснення митного оформлення товару: "Автобус туристичний, що був у використанні, марка згідно з довідником - VAN HOOL, модель згідно з довідником - TX18 ALTANO - (кузов, шасі, рама) №YE2X18SU368D54709 кількість сидячих місць, враховуючи місце водія 71, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 12902см.куб. - номер двигуна не визначений, потужність - 340kw, колісна формула - 6х2, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2014. Країна виробництва (BE). Торгівельна марка "VAN HOOL". Митна вартість товару була визначена на рівні 50000,00 євро (з урахуванням транспортних витрат у сумі 11020 грн), яку визначено за першим методом за курсом валюти 43,117 грн за 1 євро (а.с.90).

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактура (інвойс) №7/01/2025 від 29.01.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AT0257341 від 29.01.2025; свідоцтво про реєстрацію № 2020AR48334 від 13.02.2020; калькуляцію транспортних витрат від 03.02.2025, висновок про якісні характеристики товару № 304 від 05.02.2025; контракт № 2707pl від 27.07.2024; специфікацію № 24 від 29.01.2025; фото від 05.02.2025; копія митної декларації країни відправлення № MRN25PLFBB3 від 29.01.2025.

Декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи відповідно до положень статей 53, 54 МК України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) зовнішньоекономічний договір (контракт) та/або додатки до нього; 6) транспортні (перевізні) документи; 7) банківські платіжні документи, що стосуються товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарі (а. с. 108).

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

- відповідно рахунка-фактури від 29.01.2025 № 7/01/2025 умови оплати зазначені переказ, однак банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення;

- калькуляція від 03.02.2025 №б/н не містить інформації щодо фактично понесених витрат/запланових витрат за статтями витрат чи їх елементами; відсутні відомості для підтвердження числового розрахунку зазначених транспортних витрат;

- наданий рахунок-фактура № 7/01/2025 датується 29.01.2025; на момент видачі інвойсу зовнішньоекономічний договір (контракт) від 27.07.2024 № 2707pl, відповідно п. 12 не є актуальним, адже контракт вважається дійсним до 31.12.2024;

- відповідно до п. 2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.07.2024 № 2707pl загальна сума контракту становить 500 000 євро, однак дана сума вичерпана за попередні митні оформлення в межах діяльності Волинської митниці;

- відповідно до поданого рахунка-фактури № 29.01.2025 № 7/01/2025 продавцем товару (власником) є SETTE GROUP Sp.z o.o, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 13.02.2020 №2020 НОМЕР_2 . Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Документи про те, що така особа має право виконувати зобов`язання продавця за Контрактом не надано. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України може створювати додаткові витрати, обов`язок сплати комісійної винагороди, які за правилами ч. 10 ст.58 МКУ можуть бути складовими митної вартості.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 07.02.2025 №UА205050/2025/000026/1 (а. с. 38-39).

З графи 33 вказаного рішення вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Декларант на вимогу митниці надав доповнення до контракту № 1 від 20.11.2024 та № 2 від 25.12.2024. переліку запитуваних митницею документів не надано, виявлені вищезазначені розбіжності щодо заявлених транспортних витрат та наявності третіх осіб документально не усунуто та/або не спростовано; банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення. Декларант листом від 07.02.2025 повідомив про відсутність інших додаткових документів.

В зв`язку з не поданням документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно статті 64 МК України та у відповідності до наказу ДМСУ № 476 від 01.07.2021 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо посадових осіб митних органів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар 1 на рівні 124300 євро/од за ЕМД №UA100200/2025/107211 від 21.05.2024.

Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару «автобус пасажирський, робочий об`єм циліндрів: 12419см3, потужність двигуна: 353кВт, загальна кількість місць (включаючи місце водія) - 66 місць; календарний рік виготовлення - 2014р», умови поставки FCA.

Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000073 (а. с. 40-41).

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA25U9 від 07.02.2025 (а. с. 109 зворот) з застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) №7/01/2025 від 29.01.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AT0257341 від 29.01.2025; свідоцтво про реєстрацію № 2020AR48334 від 13.02.2020; калькуляцію транспортних витрат від 03.02.2025, висновок про якісні характеристики товару № 304 від 05.02.2025; контракт № 2707pl від 27.07.2024; специфікацію № 24 від 29.01.2025; фото від 05.02.2025; копія митної декларації країни відправлення № MRN25PLFBB3 від 29.01.2025.

На думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Такі правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів та суд вважає, що вказані розбіжності, про які зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість спірного товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Так, контрактом № 2707pl від 27.07.2024, укладеним між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) (а.с. 14-18), визначено, що SETTE Group Sp.z.o.o зобов`язується поставляти товар - транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.

Загальна сума контракту становить 500000 євро; вартість товару визначається згідно специфікації та інвойсів, що є невід`ємною частиною договору (п. 2 контракту).

Відповідно до специфікації від 29.01.2025 № 24 продавець SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) зобов`язується поставити товар автобус VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_1 за ціною 100500 євро. Умови поставки FSA KIELCE відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. Форма оплати післяоплата з відстрочкою платежу - 27.04.2025 (а.с. 19-20).

20.11.2024 продавцем та покупцем укладено доповнення № 1 до контракту №2707pl від 27.07.2024, відповідно до якого сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 2 контракту, а саме визначено, що загальна сума контракту становить 1500000 євро (а.с. 21).

Згідно з інвойсом № 7/01/2025 від 29.01.2025, компанією SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) поставлено автобус, бувший у використанні VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_1 , за ціною 100500 євро (а.с.24, 25 з перекладом). Вказаним рахунком-фактурою визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну та визначено спосіб оплати переказ.

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) № 7/01/2025 від 29.01.2025 (100500 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД 25UА13U7 від 05.02.2025 (графа 22) (а.с. 34).

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

З приводу твердження відповідача про те, що відповідно до поданого рахунка-фактури № 29.01.2025 № 7/01/2025 продавцем товару (власником) є SETTE GROUP Sp.z o.o, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 13.02.2020 №2020 НОМЕР_2 ; документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано, що свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту, то суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

З поданих декларантом документів (контракту від 27.07.2024 №2707pl, специфікації № 24 від 29.01.2025 до контракту та доповнень № 1 від 20.11.2024, № 2 від 25.12.2024 до контракту) зрозуміло, що продавцем є компанія SETTE GROUP Sp.z o.o (Республіка Польща). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Стосовно іншого твердження відповідача про те, що декларантом для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару надано калькуляцію транспортних витрат від 03.02.2025 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, до митного оформлення декларант надав калькуляцію транспортних витрат від 03.02.2025, складену ТОВ 777 Трейдінг Груп, оскільки перевезення товару здійснювалося з використанням власного транспортного засобу, тобто власних ходом.

Згодом, на вимогу митного органу позивачем надано копію договору про надання послуг від 28.01.2025 №28/01, укладеного між ТОВ 777 Трейдінг Груп (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець), а також копію акта прийому-передачі від 03.02.2025 №28/01, що підтверджено в подальшому митним органом в листі від 22.04.2025 № 7.3-2/15-02/14/4760 (а.с. 52-57).

Договір про надання послуг від 28.01.2025 №28/01 є цивільно-правовою угодою, відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобуса VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_1 власним ходом (надалі Вантаж), з місця знаходження Вантажу за адресою: Kielce Польща до пункту його призначення за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 151, Волинська обл.

Вартість таких послуг відповідно до договору, акту прийому-передачі від 03.02.2025 №28/01 та калькуляції транспортних витрат від 03.02.2025 становить в загальному розмірі 13300,00 грн, відповідно до яких вартість транспортування за межами митної території України становить 11020,00 грн, що включена декларантом до митної вартості, а вартість транспортування митною територією України становить 2280,00 грн.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), то містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Відтак, оскільки перевезення товару здійснювалося з використанням власного транспортного засобу (власним ходом), тому до митного оформлення декларантом спочатку надано калькуляцію транспортних витрат від 03.02.2025, а згодом на вимогу митниці надано копію договору про надання послуг від 28.01.2025 №28/01 та копію акта прийому-передачі від 03.02.2025 №28/01. У сукупності всі ці документи узгоджуються щодо вартості транспортування товару, в тому числі і до митного кордону України, яка включена до митної вартості.

Вказане, на думку суду, спростовує твердження митного органу про ненадання документів на підтвердження суми фактично понесених транспортних витрат.

Щодо доводів митниці про те, що відповідно до п. 2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.07.2024 № 2707pl загальна сума контракту становить 500 000 євро, однак дана сума вичерпана за попередні митні оформлення в межах діяльності Волинської митниці, то суд їх до уваги не приймає з огляду на таке.

Як підтверджено матеріалами справи, на вимогу митного органу позивачем було надано доповнення № 1 від 20.11.2024, № 2 від 25.12.2024 до контракту від 27.07.2024 № 2707pl про внесення змін до контракту в частині загальної суми контракту та визначена загальна сума контракту на рівні 1500000 євро.

Також суд не приймає до уваги твердження митного органу стосовно того, що на момент видачі інвойсу № 7/01/2025 від 29.01.2025 контракт від 27.07.2024 № 2707pl вважається дійсним до 31.12.2024, оскільки декларантом позивача на вимогу митного органу було надано доповнення № 2 від 25.12.2024 до контракту від 27.07.2024 № 2707pl, яким внесено зміни до пункту 12 контракту, зокрема, в частині дійсності контракту до 31.12.2025 (а.с. 22).

З приводу тверджень відповідача про те, що в порушення умов оплати (переказ) в рахунку-фактурі від 29.01.2025 № 7/01/2025 не надано банківських платіжних документів до митного оформлення, то суд зазначає, що пунктом 5 контракту від 27.07.2024 № 2707pl обумовлено, що оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупці. Форма оплати визначається окремо до кожної поставки, про що зазначається в специфікації.

Суд зазначає, що умови оплати зазначені в інвойсі від 29.01.2025 № 7/01/2025 переказ, відповідають пункту 5 контракту від 27.07.2024 № 2707pl.

В специфікації від 29.01.2025 № 24, яка є невід`ємною частиною контракту від 27.07.2024 № 2707pl, визначено форму оплати післяплата з відстрочкою платежу до 27.04.2025.

Водночас необхідно зазначити, що відповідно до пункту 6 контракту від 27.07.2024 № 2707pl товари, поставлені за контрактом, вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі транспортного засобу та документів на нього представнику покупця. З цього моменту право власності на транспортний засіб переходить до покупця.

В свою чергу, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, товариством проведена повна оплата за придбаний транспортний засіб згідно платіжних інструкцій в іноземній валюті № 37 від 09.07.2025, № 39 від 11.07.2025, № 42 від 22.07.2025 та № 43 від 28.07.2025 (а.с. 28-31).

З наведеного слідує, що недотримання умов оплати за товар не змінює тієї обставини, що транспортний засіб разом із супровідними документами був переданий продавцем представнику позивача в обумовленому місці.

Верховний Суду у постановах від 12 березня 2020 року у справі №804/6243/14, від 07 травня 2020 року у справі №1.380.2019.00162, від 02 березня 2021 року у справі №380/842/20 виснував, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд звертає увагу на те, що за практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000026/1 від 07.02.2025 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3035,65 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 21.07.2025 № 293 (а.с.13).

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на переклад документів у розмірі 1240,00 грн, суд зазначає наступне.

За приписами частин третьої, шостої статті 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19 склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на переклад документів у розмірі 1240,00 грн позивачем надано: договір про надання послуг №26/23 від 01.03.2023; рахунок-фактуру №191 від 28.07.2025; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №191 від 28.07.2025; платіжну інструкцію №305 від 29.07.2025 (а.с. 63-65, 70-72).

Проте суд зазначає, що з наданих позивачем документів - акту №191 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.07.2025 на суму 1240,00 грн та рахунку-фактури № 191 від 28.07.2025 на суму 1240,00 грн вбачається, що ФОП ОСОБА_2 надавалась 1 послуга з перекладу документації ТзОВ «777 Трейдінг Груп».

Так, з акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №191 від 28.07.2025 вбачається, що виконавцем ФОП ОСОБА_2 були виконанні «послуги з перекладу митної документації всього 6 документів на автобус vin: НОМЕР_3 ».

Згідно рахунку-фактури №191 від 28.07.2025 були надані послуги з перекладу митної документації на автобус (рішення 26).

Однак, з останніх не можливо ідентифікувати чіткий перелік документів, які підлягали перекладу та не можливо встановити, що надані ФОП ОСОБА_2 послуги з перекладу митної документації стосуються саме доказів, доданих до даної справи.

Рахунок-фактура №191 від 28.07.2025 та акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №191 від 28.07.2025 містять лише загальне посилання, що були надані послуги з перекладу митної документації.

Тобто, зі змісту вказаних документів неможливо встановити, які саме документи підлягали перекладу та зв`язок таких послуг із цією справою.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних із перекладом документів, суд дійшов висновку, що факт понесення таких витрат позивачем не підтверджений належними та достатніми доказами, а тому правові підстави для стягнення витрат на переклад документів відсутні.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000026/1 від 07.02.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп судовий збір у розмірі 3035,65 грн (три тисячі тридцять п`ять гривень 65 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп (43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 124, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ).

Суддя Р.С. Денисюк