Справа № 200/445/26
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

21 січня 2026 року Справа №200/445/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Євдокімова Олексія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2026 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява Євдокімова Олексія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо застосування до пенсійної справи ОСОБА_1 таку особливість, як «Рішення суду згідно ПКМУ №821 - з 28.08.2025 по довічно» та припинення виплату йому пенсії з грудня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не застосовувати до пенсійної справи ОСОБА_1 такі особливості, як «Рішення суду згідно ПКМУ №821 - з 28.08.2025 по довічно» та поновити йому виплати пенсії з 01.12.2025 року і виплачувати йому пенсію без застосування приписів постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету з Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».

Разом з адміністративним позовом подана заява про забезпечення позову, шляхом заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області вчиняти певні дії, а саме не застосовувати до пенсійної справи ОСОБА_1 таку особливість, як «Рішення суду згідно ПКМУ №821 - з 28.08.2025 по довічно», тобто не застосовувати до пенсійної справи позивач норми постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету з Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» до набрання рішенням суду у цієї справі законної сили.

Доводи заяви обґрунтовані тим, що на виконання судового рішення позивачу призначено пенсію на пільгових умовах, проте відповідачем застосована до пенсійної справи позивача особливість, як «Рішення суду згідно ПКМУ №821 - з 28.08.2025 по довічно», має посилання на рішення суду, але жодного рішення суду про зобов`язання відповідача застосувати до пенсійної справи позивача таку особливість не існує.

Позивач вважає що наявні законні підстави для забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме не застосовувати до пенсійної справи позивача таку особливість, як «Рішення суду згідно ПКМУ №821 - з 28.08.2025 по довічно», до набрання рішенням суду у цієї справі законної сили. Вважає, що така заборона є співмірною, оскільки позивач (доки буде тривати судовий розгляд у суді першої і апеляційної інстанції ) не буде нести негативні наслідки (не отримання пенсії щомісяця ), а буде щомісяця отримувати пенсійні поточні виплати, тобто забезпечення позову необхідно для гарантії позивача на належне пенсійне забезпечення (в тому числі і своєчасне отримання пенсійних виплат).

Проаналізувавши матеріали справи, доводи клопотання про забезпечення позову, вважаю заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, з матеріалів адміністративного позову та заяви убачається, що позивачу призначено пенсію на виконання судового рішення, проте відповідач не виплатив нараховану суму пенсії за період з дня призначення пенсії по 31.01.2026, пославшись на відсутність фінансування та повідомивши, що виплата коштів на виконання рішення суду буде проводитись в межах бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку №821.

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Вичерпний перелік підстав забезпечення позову визначений частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених норм Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Отже, суд вживає певні заходи щодо охорони прав та свобод позивача.

Поряд з цим обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову убачається, що предметом адміністративного позову є визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати нарахованої на виконання судового рішення пенсії за період з 26.09.2022 по 31.01.2026. При цьому з доданих до адміністративного позову доказів не вбачається припинення виплати пенсії, а лише невиплата нарахованої суми пенсії за попередній період.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Позивачем не надано суду жодного доказу в підтвердження того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, та для їх відновлення треба буде докласти значних зусиль та витрат, або очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що підстави забезпечення позову, наведені позивачем у поданій суду заяві є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заяву Євдокімова Олексія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв