Справа № 140/4669/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням рішення суду

20 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/4669/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Верба-ВВ до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, відшкодування шкоди та стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Верба-ВВ (далі - ТзОВ Верба-ВВ, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі - ГУ ДКСУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Волинській області, яка полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТзОВ Верба-ВВ за червень-серпень 2022 року у розмірі 1 796 755 грн внаслідок набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23 законної сили; зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТзОВ Верба-ВВ суми податку на додану вартість за червень-серпень 2022 року у розмірі 1796 755 грн (відомості про рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23); стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Волинській області на користь ТзОВ Верба-ВВ пені за затримку у відшкодуванні ПДВ у загальному розмірі 221721, 10 грн; стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Волинській області на користь ТзОВ Верба-ВВ відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю Головного управління ДПС у Волинській області у розмірі 6700 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 позов ТзОВ Верба-ВВ до ГУ ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Волинській області, яка полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю Верба-ВВ за червень-серпень 2022 року у розмірі 1796755 грн у зв`язку з набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23 законної сили; зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТзОВ Верба-ВВ суми податку на додану вартість за червень-серпень 2022 у розмірі 1796755 грн, згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23; стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ТзОВ Верба-ВВ шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ТзОВ Верба-ВВ за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 4925,20 грн (чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень 20 копійок).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі №140/4669/24 без змін.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі №140/4669/24 було видано виконавчий лист від 21.08.2025 № 5165/2025 про стягнення з Головного управління ДПС у Волинській області на користь ТзОВ Верба-ВВ шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року.

05.01.2026 через систему Електронний суд представник позивача Полячук Т.М. подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі №140/4669/24 шляхом зобов`язання ГУ ДКСУ у Волинській області подати до суду письмовий звіт про виконання судового рішення в частині виплати ТзОВ «ВЕРБА-ВВ» шкоди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2023 року, що становить 6700,00 грн. Клопотання обгрунтоване тим, що мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2023 року встановлена статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у місячному розмірі 6700 гривень. Формулювання судового рішення та виконавчого листа про стягнення однієї мінімальної заробітної плати не містить будь-яких альтернативних варіантів тлумачення та не потребує додаткового визначення судом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду прийнято до розгляду.

15.01.2026 від ГУ ДКСУ у Волинській області надійшли пояснення, в яких останнє зазначає, що ГУ ДКСУ у Волинській області 06.01.2026 звернулося з заявою про роз`яснення судового рішення у даній справі. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 у даній справі, заяву ГУ ДКСУ у Волинській області про роз`яснення судового рішення задоволено. Судом роз`яснено, що розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року, становить 6700,00 грн. Відповідно до пункту 12 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845) ГУ ДКСУ у Волинській області відновлено безспірне списання коштів на виконання виконавчого листа від 21.08.2025 № 5165/2025. Відповідно до пункту 29 Порядку №845 боржнику - Головному управлінню ДПС у Волинській області, надіслано запит від 14.01.2026 №07-07-06/399 щодо визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків, з яких буде проводитись безспірне списання коштів на підставі виконавчого листа.

Відтак, ГУ ДКСУ у Волинській області в межах наданих повноважень вжило та вживає всіх передбачених чинним законодавством заходів, необхідних для виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі №140/4669/24. Вказані обставини свідчать про належне виконання ГУ ДКСУ у Волинській області судового рішення, а також підтверджують відсутність дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду чи створення перешкод у реалізації позивачем права на отримання шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд вказаної заяви за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини 2-3 статті 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень частини першої статті Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві, існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

За нормами статті 381-1 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Зокрема, згідно із нормами частини першої 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних положень ст.ст. 382, 382-1 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконання судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Норми КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України. Тобто суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, в тому числі й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

В свою чергу встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується судом залежно від обставин конкретної справи та дій суб`єкта владних повноважень-відповідача щодо виконання судового рішення.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

Разом з тим, із поданих ГУ ДКСУ у Волинській області пояснень вбачається, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 у даній справі, задоволено заяву ГУ ДКСУ у Волинській області про роз`яснення судового рішення у даній справі та роз`яснено, що розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року, становить 6700,00 грн. ГУ ДКСУ у Волинській області відповідно до пункту 12 Порядку №845 відновлено безспірне списання коштів на виконання виконавчого листа від 21.08.2025 № 5165/2025. Боржнику - Головному управлінню ДПС у Волинській області, надіслано запит від 14.01.2026 №07-07-06/399 щодо визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків, з яких буде проводитись безспірне списання коштів на підставі виконавчого листа. Вказані обставини підтверджують відсутність дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду чи створення перешкод у реалізації позивачем права на отримання шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року.

З наведеного слідує, що ГУ ДКСУ у Волинській області в межах наданих повноважень вчинялися та продовжують вчинятися заходи щодо виконання судового рішення від 30.07.2024 у справі №140/4669/24.

Відтак, ураховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача ГУ ДКСУ у Волинській області як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви представника позивача належить відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Верба-ВВ до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, відшкодування шкоди та стягнення пені, відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук