Справа № 480/3610/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
21 січня 2026 року Справа № 480/3610/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Опімах Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вчинених на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням від 19.09.2024, яке набрало законної сили, Сумський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо непроведення ОСОБА_1 індексації пенсії шляхом збільшення розміру середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески в Україні, на коефіцієнт збільшення 1,0796, та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт збільшення 1,0796 з 01.03.2024, нарахувати та виплатити нараховане підвищення пенсії за період з 01.03.2024 по теперішній час.

27.11.2025 позивач у справі в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подав до суду заяву про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання рішення суду в цій справі, мотивовану тим, що відповідач не провів індексацію його пенсії належним чином, зменшивши її розмір, що суперечить рішенню суду.

Відповідач у справі заперечення проти заяви не подав.

Перевіривши матеріали заяви й вивчивши матеріали справи, суд визнає обгрунтованою заяву про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вчинених на виконання рішення суду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлює Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до частини першої статті 2 вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Тобто саме Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" врегульовано порядок виконання судових рішень, зокрема тих, боржником за якими є державний орган, що, у свою чергу, відповідає статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантоване право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, у пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с 21, п. 31).

У рішенні від 24 квітня 2014 року у справі "Будченко проти України" (заява N 38677/06) ЄСПЛ наголосив, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Отже, у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції позивач, отримуючи щомісячно пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мав законне сподівання на своєчасну її індексацію та виплату відповідного підвищення.

Разом з тим відповідач не спростував факт вчинення ним дій на виконання рішення суду всупереч висновкам суду в частині застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Зокрема, суд встановив, що при виконанні вищезазначеного рішення пенсійний орган, здійснюючи перерахунок пенсії позивача, протиправно застосував показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, у розмірі 3764,40 грн.

Однак, у рішенні від 19.09.2024 у справі № 480/3610/24 суд встановив, що показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивача, становить 10846,37 грн. Отже, відповідач зобов`язаний був застосувати з 01.03.2024 коефіцієнт підвищення, помноживши на нього вказаний показник.

Вказані обставини підтвердив Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 12.11.2025 за результатами перегляду ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 в цій справі.

Таким чином, на виконання рішення суду відповідач вчинив протиправні дії. Тому, враховуючи, що рішення суду в цій справі виконане відповідачем всупереч висновкам суду, з метою належного та повного відновлення прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вчинені на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 480/3610/24.

За змістом частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Враховуючи, що рішення суду в цій справі відповідач виконав у неналежний спосіб, що, у свою чергу, свідчить про неналежний рівень виконавчої дисципліни в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, суд вважає за необхідне відреагувати на такі порушення окремою ухвалою на адресу Пенсійного фонду України.

Керуючись статтями 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вчинені на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 480/3610/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, які полягають у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 , виходячи із показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за 2014-2016 роки, у розмірі 3764,40 грн.

Про вищевикладене довести до відома Голови правління Пенсійного фонду України для вжиття належних заходів реагування з метою недопущення подібних порушень у подальшому.

Про вжиті заходи надати суду відповідь протягом тридцяти днів після надходження окремої ухвали.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М. Опімах