Справа № 140/10944/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/10944/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №4 від 04.09.2025, яким визначено штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 456 737,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що камеральна перевірка проведено відповідачем із порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки акт камеральної перевірки від 19.08.2025 товариству не надсилався. Вчасне неотримання акту камеральної перевірки позбавило позивача можливості реалізувати своє право на ознайомлення із ними та подання заперечення на такий акт, що в свою чергу призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, позивач зазначає, що товариством протягом 2025 року подавались уточнюючі декларації з ПДВ, а також погашався податковий борг за рахунок від`ємного значення ПДВ. Товариством ПДВ згідно декларацій № від 11.04.2025 на суму 2 880 564,00 грн та № від 11.04.2025 на суму 1707681,00 грн погашено, та дані суми не відображаються в електронному кабінеті платника податків як податковий борг.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву пред`явлені позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що камеральна перевірка проведена із дотриманням вимог Податкового кодексу України, а акт камеральної перевірки та податкове повідомлення-рішення були направлені до Електронного кабінету ТОВ «Фудлайф Плюс» 19.08.2025 та 05.09.2025 відповідно. Просив відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 19 08.2025 Головним управління ДПС у Волинській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» щодо порушення термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)/14010100/, за результатами якої складено акт за №22950/03-20-04-04/44359373.

Перевіркою встановлено не своєчасність сплати товариством з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 4010100, в загальній сумі 4 567 375,30 грн.

На підставі висновків проведеної перевірки Головним управління ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.09.2025 №4 на загальну суму 456 737,53 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

На підставі п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті. Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту.

У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 810/3116/18 підтримано правову позицію, щодо отримання платником податків кореспонденції.

Судом встановлено, що акт камеральної перевірки направлено в Електронний кабінет позивача, що підтверджується долученою до відзиву копією квитанції про доставку документів в Електронний кабінет від 19.08.2025.

Судом не встановлено порушення щодо направлення акту камеральної перевірки товариству з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» в діях відповідача. Податковим органом дотримано вимогу п. 86.2 ст. 86 ПК України щодо направлення позивачу акту камеральної перевірки.

Стосовно суті встановленого порушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провалять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено перевіркою, ТОВ «Фудлайф плюс» протягом граничних строків, несвоєчасно сплачено узгодженні суми податкового зобов`язання із податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 4 567 375,30 грн, зокрема:

- 11.04.2025 ТОВ «Фудлайф Плюс» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за реєстр.№ за лютий 2024 року, згідно якого задекларовано зменшення сум по р.20.1 «зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» на суму 2 880 564 грн, граничний термін сплати 11.04.2025. На момент подання уточнюючого розрахунку по коду платежу 14010100 рахувалася переплата в сумі 124 699,70 грн, яка врахована в сплату основного платежу, та виникла недоїмка в сумі 2 755 864,30 грн, яка частково погашена 21.07.2025 грн в сумі 2 645 287,30 грн при поданні Податкової декларації з податку на додану вартість № за червень 2025 року від 21.07.2025 та декларуванні у ній р.20.1 «Сума від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 4 605 000 грн;

- 11.04.2025р ТОВ «Фудлайф Плюс» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за реєстр.№ за грудень 2024 року, згідно якого задекларовано зменшення сум по р.20.1 «зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» на суму 1 707 681 грн, граничний термін сплати 11.04.2025. На момент подання уточнюючого розрахунку по коду платежу 14010100 рахувалася недоїмка в сумі 2 755 864,30 грн. Грошові зобов`язання по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за реєстр. № від 11.04.2025 були погашені при поданні Податкової декларації з податку на додану вартість № за червень 2025 року від 21.07.2025 та декларуванні у ній р.20.1 «Сума від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 4 605 000 грн;

- 19.04.2025 ТОВ «Фудлайф Плюс» подана податкова декларація з податку на додану вартість реєстр.№, граничний термін сплати 30.04.2025, згідно якої задекларовано р.18 на суму 110 417 грн. Станом на 30.04.2025 по коду платежу 14010100 рахувалася недоїмка в сумі 4 463 545,30 грн. Грошові зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість реєстр.№ від 19.04.2025 були погашені при поданні Податкової декларації з податку на додану вартість № за червень 2025 року від 21.07.2025 та декларуванні у ній р.20.1 «Сума від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 4 605 000 грн;

- 19.05.2025 ТОВ «Фудлайф Плюс» подана податкова декларація з податку на додану вартість реєстр №, граничний термін сплати 30.04.2025, згідно якої задекларовано р.18 на суму 110 417 грн. Станом на 30.05.2025 по коду платежу 14010100 рахувалася недоїмка в сумі 4 496 360,86 грн. Грошові зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість реєстр.№ від 19.05.2025 були погашені при поданні Податкової декларації з податку на додану вартість № за червень 2025 року від 21.07.2025 та декларуванні у ній р.20.1 «Сума від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 4 605 000 грн.

Відповідно до п. 87.9. ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Пунктом 124.1 ст.124 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається із розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, позивачем порушено граничні строки сплати податкового боргу від 52 днів до 101 дня у зв`язку з чим контролюючим органом застосовано штраф у розмірі 10% на загальну суму 456 737,53 грн.

Відтак, судом встановлено під час розгляду справи порушення в діях позивача вимог податкового законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення винесене правомірно.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов до висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 1, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, )

Суддя А.Я. Ксензюк