Справа № 380/23942/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 рокусправа № 380/23942/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Національного антикорупційного бюро України (далі відповідач-1), Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України (далі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України від 10.09.2025 № 73;

- зобов`язати Національне антикорупційне бюро України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України прийняти рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що майор ОСОБА_1 у період з 09.09.2022 до 08.10.2022 безпосередньо у складі тимчасової оперативної групи брав участь у виконанні оперативно-бойових заходів (бойових дій), спрямованих на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, що підтверджується Довідкою від 29.01.2025 № 2/2/0-2935нт.

У травні 2025 року позивач звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою на отримання статусу учасника бойових дій та додав необхідні документи.

Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України № 73 від 10.09.2025 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку із не підтвердженням безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Позивач вважає, що рішення відповідача № 73 від 10.09.2025 про відмову у надання йому статусу учасника бойових дій є незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача-1 надати позивачу такий статус.

Ухвалою від 11.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачам запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

24.12.2025 відповідач-1 - Національне антикорупційне бюро України подав відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту безпосередньої участі у виконанні бойових завдань, та надання доказів чого позивачем зроблено не було.

Зауважує, що Комісія на засіданні заслуховувала пояснення ОСОБА_1 , зокрема, 18.08.2025 дослідила всі додані до заяви документи та дійшла висновку про відсутність підстав для надання позивачеві статусу учасника бойових дій. Для підтвердження безпосередньої участі у заходах ОСОБА_1 додав до заяви довідку від 29.02.2024 № 2/2/0-2935нт, видану Департаментом контррозвідки Служби безпеки України. На черговому засіданні Комісії, що відбулося 18.08.2025, з метою встановлення фактичних обставин залучення кожного заявника було заслухано окремих із них, зокрема, ОСОБА_1 .. Беручи до уваги всі заслухані пояснення ОСОБА_1 . Комісія встановила, що завдання, які фактично виконував ОСОБА_1 , не були пов`язані із заходами, необхідними для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідач-1 наголошує, що довідка від 29.02.2024 № 2/2/0-2935нт є лише одним із документів, який розглядається в комплексі з іншими доказами. Вона не може бути самостійною та безумовною підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

З урахуванням викладеного, Комісія Відповідача-1 правомірно відмовила позивачу у наданні статусу УБД, оскільки фактичні обставини не підтверджують його безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому правові підстави для прийняття рішення про надання учасника бойових дій Позивачу за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у комісії Відповідача відсутні.

Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

26.12.2025 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідачем-2, при прийнятті рішення про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій, було досліджено виключно документи, надані позивачем.

Наголошує, що відповідач-2 не реалізував повноваження, передбачені пунктом 7 "Повноваження Комісії" Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України в частині надсилання запитів до відповідних органів, установ тощо.

Так, відповідачем-2 не отримано від відповідача-1 документів щодо підстав перебування позивача у Донецькій області з 09.09.2022 до 08.10.2022, зокрема, спільних наказів Служби безпеки України та Національного антикорупційного бюро України від 07.03.2022 № 78/21 та від 31.05.2022 № 131/211, службової записки стосовно відрядження працівників Національного антикорупційного бюро України, наказу про відрядження від 09.09.2022 № 410-ОНС-ДСК, наказу від 07.10.2022 № 469-ОНС-ДСК.

Висновки відповідача-2 щодо виконання ОСОБА_1 завдань, які є наближеними до службових обов`язків працівників поліції позивач вважає хибними, оскільки він був залучений до проведення заходів з метою здійснення повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави спільно з військовослужбовцями Служби Безпеки України. Функції, завдання та повноваження Служби безпеки України, відповідно до чинного законодавства, відрізняються від функцій, завдань та повноважень Національної поліції України.

На переконання позивача, висновки відповідача-2, які викладені у протоколі № 17 від 18.08.2025 не відповідають фактичним обставинам та є безпідставними.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший детектив Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України дійсно у період з 09.09.2022 до 08.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, про що Департаментом контррозвідки СБУ видана Довідка від 29.01.2025 № 2/2/0-2935нт. Підставою для видачі довідки вказано бойове донесення № 2/5/2-417-т/бд.

Відповідно до Довідки від 19.10.2022 № 2/25238 нт майор ОСОБА_1 , старший детектив Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у період з 09.09.2022 до 08.10.2022 безпосередньо у складі тимчасової оперативної групи брав участь у виконанні оперативно-бойових заходів (бойових дій), спрямованих на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій та у період здійснення цих заходів. Підстава: спільний наказ Служби безпеки України та Національного антикорупційного бюро України від 07.03.2022 № 78/21 "Про затвердження заходів з метою здійснення повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави"; бойове розпорядження начальника Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, реєстр. № 2/267т/бр/ДКР від 08.09.2022.

22.05.2025 позивач звернувся до голови Комісії з питань розгляду матеріалів щодо визнання учасниками бойових дій осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України Дениса Гюльмагомедова із заявою про надання статусу учасника бойових дій. До заяви додав: довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 29.02.2024 №2/2/0-2935нт; витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" ФОВА-003896455; згоду на обробку персональних даних; копію паспорту № НОМЕР_1 ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду від 02.10.2001 № 95/524897; кольорові фотокартки розміром 3*4 см.-2 шт.

Рішенням Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України від 10.09.2025 № 73 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 24 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Підставою для прийняття рішення від 10.09.2025 № 73 вказано протокол № 17 від 18.08.2025, яким Комісія встановила, що попри наявність формальних документів (довідок) факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, не підтверджується.

Не погодившись із рішенням про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відповідно до Конституції України визначає Закон № 2011-ХІІ та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (зі змінами) (далі - Порядок № 413).

Порядок № 413 визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які брали безпосередню участь в забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

За умовами п. 4 Порядку № 413 (у редакції від 01.01.2025 (заява позивача подана 22.05.2025) підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються: командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.

Згідно з п. 8 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.

Судом встановлено, що позивач 22.05.2025 звернувся до відповідача із заявою про надання статусу учасника бойових дій.

До заяви позивач долучив такі документи:

-довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 29.02.2024 № 2/2/0-2935нт;

- витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" ФОВА-003896455;

- згоду на обробку персональних даних;

- копію паспорту № НОМЕР_1 ;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду від 02.10.2001 № 95/524897;

- кольорові фотокартки розміром 3*4 см -2 шт.

Відповідно до витягу із протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України від 18.08.2025 № 17 Комісія відмовила позивачу у наданні статусу "учасник бойових дій" у зв`язку з тим, що завдання, які фактично виконував ОСОБА_1 , не були пов`язані із заходами, необхідними для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається: комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону.

Комісії розглядають документи, у разі потреби заслуховують пояснення заявників, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають документи до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання та повторного подання на розгляд комісій протягом 10 календарних днів.( п. 20 Порядку № 413).

За змістом пункту 24 Порядку № 413, Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;

3) подання недостовірної інформації;

4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи визначено Положенням про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України, затвердженого наказом Національного антикорупційного бюро України від 05.11.2024 №183 (далі - Положення № 183).

Відповідно до пункту 3 Положення №183 основними завданнями Комісії є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), які набули право на отримання статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно із п. 7 Положення № 183 повноваженнями комісії є:

комісія розглядає в місячний строк документи, передбачені пунктом 8 цього Положення, що подані керівниками структурних підрозділів Національного бюро або особою самостійно;

надсилає запити до відповідних органів, установ тощо;

заслуховує пояснення осіб, стосовно яких подані документи, свідків;

повертає документи для доопрацювання у разі виявлення в них розбіжностей чи неточностей;

приймає рішення про надання, відмову у наданні, позбавлення статусу учасника бойових дій;

надсилає рішення про відмову особі, яка звернулася щодо надання статусу учасника бойових дій, а також роз`яснює порядок його оскарження;

подає на розгляд міжвідомчої комісії документи зі спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання, стосовно осіб, зазначених у пункті 3 цього Положення (у разі їх виникнення);

проводить засідання не рідше одного разу на місяць (за наявності документів) для розгляду.

Пунктом 9 Положення № 183 передбачено, що комісія відмовляє у наданні статусу учасника бойових дій у разі:

відсутності підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 3 цього Положення, статусу учасника бойових дій;

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій;

подання документів державними органами, військовими частинами (органами, підрозділами) або підприємствами, установами та організаціями, матеріалів службових перевірок та інших документів, що встановлюють факт недостовірної інформації про участь особи в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або подання недостовірних даних про особу;

надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 3 цього Положення;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Підставою для відмови в наданні позивачу статусу учасника бойових дій слугував висновок Комісії про те, що завдання, які фактично виконував ОСОБА_1 , не були пов`язані із заходами, необхідними для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

При цьому, як встановлено судом, до заяви про надання статусу учасника бойових дій позивачем долучена довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 29.02.2024 №2/2/0-2935нт. Підставою для видачі вищевказаної довідки є бойове донесення № 2/5/2-417-т/бд.

Отже, суд вважає, що довідкою від 29.02.2024 № 2/2/0-2935нт підтверджений факт участі позивача в бойових діях, що є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Доказів, що піддають сумніву достовірність зазначених у довідці відомостей, відповідачами суду не надано.

Водночас, відповідальність за достовірність даних у довідці несе орган, який її видав. Доказів, які б підтверджували вчинення неправомірних дій службовими особами при вирішенні питання про надання вказаної довідки, відповідачі суду також не надали.

Суд критично оцінює доводи відповідача-1 про те, що завдання, які фактично виконував ОСОБА_1 , не були пов`язані із заходами, необхідними для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами.

Відтак, на переконання суду, у відповідача-1 не було підстав не враховувати відомості щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, які зазначені у довідці від 29.02.2024 № 2/2/0-2935нт, під час розгляду питання надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.06.2025 у справі № 620/11392/24 вказав, що визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України.

Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без урахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.

Верховний Суд у постанові від 03.06.2025 у справі № 620/11392/24 зазначив, що відповідач, вирішуючи питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу зобов`язаний був врахувати відомості, наведені в довідці, навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку № 413 у редакції, чинній на момент подання матеріалів про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, журналу бойових дій чи витягів з підсумкових бойових донесень, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена довідка є достатнім доказом на підтвердження факту участі позивача в заходах, пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.09.2025 № 73.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Зважаючи на приписи п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відтак, з метою ефективного способу захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача-1 в особі Комісії прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належних та достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі під час розгляду справи не надали.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України від 10.09.2025 № 73.

Зобов`язати Національне антикорупційне бюро України (03035, м. Київ, вул. Дениса Монастирського, 3; ) в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Національному антикорупційному бюро України, прийняти рішення про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) статусу учасника бойових дій.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Дениса Монастирського, 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна