Справа № 440/279/26
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20 січня 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/279/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 , в якій просять:

- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії №2025-1125-1442-4981-0 від 25.11.2025 року, за результатами проведеного 25.11.2025 медичного огляду ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1717 "Про призов військовозобов?язаних на військову службу під час мобілізації" в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2025 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Крім того подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії щодо направлення / переведення військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

19.01.2026 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії №2025-1125-1442-4981-0 від 25.11.2025, за результатами проведеного 25.11.2025 медичного огляду ОСОБА_1 , якою позивач визначний придатним до військової служби, до розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано те, що членами ВЛК були допущені порушення положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 N? 402 в частині процедури проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями. Під час медичного огляду 25.11.2025 швидкий тест показав наявність в крові ОСОБА_3 антитіл до гепатиту В та С. Того ж дня він отримав направлення N? 788 на консультацію лікаря інфекціоніста та дообстеження з метою дослідження хронічних вірусних гепатитів В і С (УЗД, ОЧП, біохімія крові, мета: підтвердження діагнозу), проте, направлення було проігнороване, дообстеження заявник не пройшов, ступінь порушення печінки була визначена умовно, що є порушенням п. 3.1. глави 3 Розділу ІІ Положення N?402.

ОСОБА_1 під час медичного огляду не пройшов огляд лікарем інфекціоністом попри наявність позитивного тесту на наявність в його крові антитіл до гепатиту В та С, що є порушенням п. 3.1. глави 3 Розділу ІІ Положення N?402.

Комісія ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно визнала придатність позивача з такими вадами зору як складний міопічний астигматизм з різницею рефракції в 2-х головних меридіанах 1,75D, при міопії в меридіані найбільшої аметропії 5,75D та гостроті зору з корекцією 0,7 правого ока, складний міопічний астигматизм з різницею рефракції в 2-х головних меридіанах 0,75D, при міопії в меридіані найбільшої аметропії 4,75D та гостроті зору з корекцією 0,4 лівого ока (була визначена ступінь придатності «придатний» за ст. 30в Розкладу хвороб до несення військової служби), не врахувавши норми закону щодо обмеженої придатності за ст. 31 Розкладу хвороб.

До того-ж під час медичного обстеження не було виявлено диспропорцію кінцівок - родженого дефекту, а саме: вкорочення нижньої кінцівки до 5 см, хоча він має таку вроджену ваду із помірним порушеннями функцій опору та ходи, постійно кульгає на одну ногу, диспропорція проявляється як по довжині, так і по розвитку майже вдвічі.

За таких обставин не може вважатися правомірною оформлена довідкою №2025-1125-1442-4981-0 від 25.11.2025 року постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатами медичного огляду позивача на предмет придатності до військової служби, яке проведено формально, без дотримання встановленої процедури, а останній був позбавлений надати повну інформацію про стан свого здоров?я, а тому ця постанова підлягає скасуванню.

Правомірність та оцінку оскаржуваній постанові військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті, чому буде надана оцінка судом за результатами розгляду справи.

На переконання суду, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача у справі може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять переконливих доказів на підтвердження позиції заявника.

Суд наголошує, що в ході розгляду справи судом буде витребувано документи, на підставі яких була видана довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №2025-1125-1442-4981-0 від 25.11.2025, в тому числі, висновок лікаря-інфекціоніста за наслідком обстеження ОСОБА_1 .

Суд наголошує. що що постанова ВЛК не є виконавчим документом, що спонукає до вчинення будь-яких дій, це документ, що видається військово-лікарською комісією (ВЛК) за результатами медичного огляду, і містить висновок про стан здоров`я та придатність особи до військової служби.

Заявник, вказує на дії, які з огляду на постанову ВЛК можуть бути вчинені в майбутньому та які, на його думку, можуть ускладнити виконання рішення суду, однак не наводить жодних фактів того, що відповідач діє умисно, недобросовісно.

Крім того, в заяві про забезпечення позову жодним чином не обґрунтовано наявність таких обставин як: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Всі наведені у заяві про забезпечення позову обставини потребують доказуванню, крім того, їх не можна вважати такими, що очевидно призведуть до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Суд при цьому враховує, що безумовно, прийняте суб`єктом владних повноважень рішення має певний вплив на осіб, на яких воно поширюються, і може мати наслідки, які оцінюються позивачем негативно. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України такі обставини не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Підстави вважати, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби, яка оскаржуються позивачем, має очевидні ознаки протиправності, відсутні, оскільки наведені у заяві про забезпечення позову обставини щодо порушення процедури під час прийняття спірної постанови підлягають з`ясуванню саме в ході розгляду адміністративної справи по суті, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи надають суду.

Також скаржником не надано жодних підтверджень, що невжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не належить до задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248, 294, 295 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Костенко