Справа № 460/15022/25
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2026 року м. Рівне№460/15022/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Надія"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Надія" (далі - позивач, ПП "Надія") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.05.2025 №03, №03.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в акті перевірки ревізори безпідставно посилаються на факт ненадання документів на запит №1 від 11.03.2025, оскільки у запиті вимагалося надати не оригінали документів, а їхні копії. Податковим органом не було доведено, що платник ПДВ удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПКУ. Зауважив, що весь акт перевірки та прийняті спірні податкові повідомлення-рішення грунтуються виключно на припущеннях. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 25.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з відзивом на позов, відповідач позов не визнає. В обґрунтування заперечень сторона відповідача покликається на те, що згідно представлених до перевірки та до заперечення на акт перевірки документів, неможливо підтвердити використання придбаних та віднесених до податкового кредиту послуг та ТМЦ на загальну суму 172 827,30 грн., ПДВ 34 565,46 грн. у господарській діяльності підприємства. Вказане свідчить про неналежне ведення бухгалтерського обліку та як наслідок формування показників податкової звітності, декларацій по податку на додану вартість на підставі даних, не підтверджених документами. Платник ПП "НАДІЯ", декларуючи за січень 2025 року у податковій декларації з ПДВ від`ємне значення ПДВ, у тому числі заявлене до бюджетного відшкодування, не довів активної і добровільної поведінки, яка б проявлялась у наданні суб`єкту контролю запитуваних документів для вирішення питання підтвердження правомірної поведінки суб`єкта господарювання в частині правильності відображення податкового обов`язку. Позивачем під час проведення перевірки не представлено документальне підтвердження факту отримання обладнання, яке визначено Договором №ДГ-1312 від 13.12.2024 року. Крім того, ПП "НАДІЯ" до перевірки не представлено прибуткових накладних, оборотно-сальдових відомостей тощо, які б містили дану інформацію. Первинні документи, що представлені до перевірки та до заперечення на акт перевірки (інвентарна картка №1 від 31.03.2025), не розкривають суті господарської операції. Інформація, що міститься в акті від 31.01.2025 року № ОУ-0000165 здачі-прийняття робіт (надання послуг) не дає можливість визначити вартість, кількість та вид обладнання та про фактичне виконання постачальником конкретних видів робіт в розрізі їх обсягу та специфіки, а також докази пов`язаності між собою первинних документів на підтвердження фактичного виконання договору та його виконавців. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 15.09.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження.

Ухвалою суду від 26.09.2025 продовжено розгляд справи.

Дослідивши подані суду заяви по суті справи, письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 11.03.2025 року №1236/Ж3/17-00-07-03, №1237/Ж3/17-00-07-03 та наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 03.03.2025 року №641-п «Про проведення відповідно до п.п. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПП "НАДІЯ" на підставі пп. 19.1.6 п. 19.1 ст. 19, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "НАДІЯ" () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах

Перевірка проводилась з 11.03.2025 року по 17.03.2025 року.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України, підпункту 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, пунктів 85.4, 85.8 статті 85 Податкового кодексу України, у зв`язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ПП "НАДІЯ" директору ПП "НАДІЯ" ОСОБА_1 11.03.2025 вручений запит №1 з проханням надати у термін до 14 год. 00 хв. 12.03.2025 документи за періоди виникнення від`ємного значення.

Станом на 17.00 год. 17.03.2025 року ПП "НАДІЯ" в ході проведення перевірки та згідно з листами, зареєстрованими 17.03.2025 за вх. №12357/6/17-00/ ЕКПП, №12359/6/17-00/ЕКПП, документи надано не в повному обсязі, зокрема не надано за перевіряємий період:

- інформацію про наявні основні фонди (власні та орендовані), ж/о (картка по рах.10);

- дозвільні документи щодо проведення господарської діяльності;

- документи, що підтверджують достовірність формування податкових зобов`язань з ПДВ (окрім МД від 09.01.2025 №204060000/2025/154 з додатковими документами);

- документи, що підтверджують зв`язок сформованого податкового кредиту з ПДВ з господарською діяльністю, а саме: у повному обсязі не надано документальне підтвердження фактів проведення господарських операцій (акти приймання-передачі сировини, списання ТМЦ, оприбуткування готової продукції тощо);

- виписки банківських установ за перевіряємий період (надано лише виписку АТ "Ощадбанк" по рахунку НОМЕР_1 за 24.01.2025 року та виписку АТ КБ «Приватбанк» по рахунку НОМЕР_2 за 18.12.2024 року);

- виробничі звіти, специфікації, тощо;

- норми витрат матеріалів на виробництво, норми виходу готової продукції, норми втрат;

- затверджені норми втрат природного убутку матеріалів;

- накази по виробництву щодо встановлення норм виходу готової продукції.

- калькуляції на всю номенклатуру виробів;

- оборотно-сальдові відомості по рахунках (в розрізі субрахунків) та аналізи рахунків 10, 15, 20, 22, 28, 36, 37, 63, 64, 68, 70,71,91, 92, 93, 94,95,97 по субконто, загальну оборотно-сальдову відомість;

- оборотно-сальдові відомості 201, 203, 204, 205, 206, 207, 209, 22, 23, 25, 26, 28, в розрізі номенклатури, у кількісно-вартісному виразі за перевіряємий період;

- аналізи рахунків 20, 23, 25, 26, 28, 36, 37, 63, 68, 70, 71, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, ін.

- дозволи Екологічної інспекції на викиди та розміщення відходів;

- ТУ, ДСТУ (інші документи стосовно технологічного процесу виготовлення готової продукції);

- шляхові листи, наряди на роботу автонавантажувачів тощо;

Факти ненадання документів зафіксовано в Актах, які засвідчують факт ненадання у визначений у запиті строк ПП "НАДІЯ" документів для перевірки від 14.03.2025 року №477/ Ж6/17-00-07-03, від 17.03.2025 року №483/Ж6/17-00-07-03, від 18.03.2025 року №500/ Ж6/17-00-07-03, які направлені засобами електронного зав`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" на електронний кабінет платника та засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення на податкову адресу платника.

Платником ПП "НАДІЯ" листом від 19.03.2025 року надано відповідь на запит №1, де, зокрема, зазначено, що вимога щодо надання оборотно-сальдових відомостей, наказ по виробництву щодо становлення норм виходу готової продукції, акти на передачу у виробництво сировини, виробничі звіти по виходу готової продукції та відходів, отриманих з виробництва, калькуляції на всю номенклатуру виробів, тощо не є тими документами, які підтверджують правомірність формування від`ємного значення з ПДВ.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 24.03.2025 №4651/17-00-07-03/22555603.

Перевіркою ПП "НАДІЯ" з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість встановлено порушення:

1. п.44.1, п.189.1 ст. 189, пп. "г", п. 198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, занижено суму податкових зобов`язань у рядку 9 на загальну суму 34565,46 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 34565,46 грн;

2. ст. 44.1 , п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 (із змінами і доповненнями), до п.2.15, 2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704, ПП "НАДІЯ" завищено податковий кредит за січень 2025 року з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 483 333,34 грн., що призвело до завищення заявленої суми відшкодування з бюджету на суму 483 333,34 грн;

3. п. 201.1, п. 201.10. ст. 210 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), ПП "НАДІЯ" не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2025 року на загальну суму ПДВ 34 565,46 грн.

Платником подано заперечення від 07.04.2025 року (вх. № 17406/6/17-00 від 18.04.2025) на акт перевірки від 24.03.2025 №4651/Ж5/17-00-07-03/2255560.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області надано відповідь на заперечення від 02.05.2025 №4525/Ж12/17-00-07-03, яким повідомлено позивача, що в ході розгляду заперечення висновки акта перевірки від 24.03.2025 №4651/17-00-07-03/22555603 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Надія" () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2025 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах», залишено без змін.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято податкові повідомлення рішення від 08.05.2025:

- форми "В1" №03, яким визначено завищення бюджетного відшкодування в розмірі 517 898,80 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 129 474,70 грн.;

- форми "ПН" №03, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 3400,00 грн за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 34 565,46 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернуся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України, визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп. 191.1.2 п.191 ст. 191 ПК України, до функцій контролюючих органів належить контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 11.03.2025 року №1236/Ж3/17-00-07-03, №1237/Ж3/17-00-07-03 та наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 03.03.2025 року №641-п «Про проведення відповідно до п.п. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПП "НАДІЯ" на підставі пп. 19.1.6 п. 19.1 ст. 19, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Надія" () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах

Перевіркою встановлено порушення ПП "НАДІЯ" з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість, що слугувало підставою винисення спірних податкових повідомлень-рішень.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення форми "ПН" №03 від 08.05.2025, суд зазначає наступне.

Контролюючі органи на підставі пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України у порядку, визначеному законодавством, мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Кодексу.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абз. 3 п. 44.2 ст.44 Кодексу).

Законодавчі вимоги щодо порядку оформлення первинних облікових документів визначені Законом України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV).

Поняття «первинний документ» наведено в Законі України № 996-XIV та Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, відповідно до яких це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами першою та другою статті 9 Закону № 996 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 Кодексу).

Згідно п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до абзацу першого п. 44.7 ст.44 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Згідно п.86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Суд зазначає, що ПП "НАДІЯ" не скористалося жодним з перелічених вище способів для надання підтверджуючих документів щодо використання придбаних та віднесених до податкового кредиту ТМЦ та послуг у господарській діяльності.

Більше того, до заперечення на акт перевірки ПП "НАДІЯ" також не було надано вищевказаних документів.

Підставою для обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп.14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У пп.14.1.191. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Підпунктом 14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Нормами пп. «а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається, виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів виходячи зі звичайної ціни), а за товарами/послугами виходячи з вартості їх придбання.

За правилами п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду й зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних у терміни, установлені в цьому Кодексі для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 цього кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених у пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 ПК) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст.197, підрозд.2 розд.XX цього кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених у пп.197.1.28 п.197.1 ст.197 цього кодексу та операцій, передбачених у п.197.11 ст.197 ПК);

в) в операціях, що здійснюються в межах балансу платника, у тому числі при передачі для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд зазначає, що згідно наданих до перевірки та до заперечення на акт перевірки документів, неможливо підтвердити використання придбаних та віднесених до податкового кредиту послуг та ТМЦ на загальну суму 172 827,30 грн., ПДВ 34 565,46 грн у господарській діяльності підприємства, що свідчить про неналежне ведення бухгалтерського обліку та як наслідок формування показників податкової звітності, декларацій по податку на додану вартість на підставі даних, не підтверджених документами.

Позивач не довів активної і добровільної поведінки, яка б проявлялась у наданні суб`єкту контролю запитуваних документів для вирішення питання підтвердження правомірної поведінки суб`єкта господарювання в частині правильності відображення податкового обов`язку.

Таким чином, в порушення п.44.1, п.189.1 ст. 189, пп. «г», п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 34 565,46 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 34 565,46 грн.

Крім того, платником податків допущено порушення вимог абзацу першого п. 201.1 та абзацу першого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок не складання та не реєстрації за цими операціями податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів (послуг) платник податку продавець товарів зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені.

При цьому в ході розгляду справи, судом встановлено, що в порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ПП "НАДІЯ" не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 34 565,46 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «В1» №03 від 08.05.2025, суд зазначає наступне.

Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту за період, що підлягав перевірці встановлено, що в порушення ст. 44.1,п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 (із змінами і доповненнями), Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, ПП "НАДІЯ" завищено податковий кредит за січень 2025 року з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 483 333,34 грн., що призвело до завищення рядка 19 та 20.2.1 заявленої суми відшкодування з бюджету на суму 483 333,34 грн.

Судом встановлено, що згідно декларації з ПДВ за січень 2025 року ПП "НАДІЯ" задекларовано податковий кредит ПДВ в сумі 483 333,34 грн. по постачальнику ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД" () згідно податкових накладних №40, №1, №62.

Відповідно до п.1.2 гл.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі Положення №88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно п. 1.3 гл. 1 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування.

Відповідно до п.2.1 гл.2 Положення №88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до підпункту 2.12 гл. 2 Положення №88 керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Основою для відображення операції в бухгалтерському обліку, є первинний документ.

Первинний документ використовується для фіксації факту господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, акти виконаних робіт, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як зазначено вище, у відповідності до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди за наявності недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, не зважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг.

Відповідно до пп.«а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України: до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту та вимоги до його документального підтвердження встановлені статтями 198 та 201 Податкового кодексу України.

Тобто враховуючи норми статті 198 та п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України покупець формує податковий кредит за операцією з придбання товарів/ послуг на підставі податкової накладної, складеної за такою операцією, за допомого якої можливо ідентифікувати здійснену операцію, та не має права включити до податкового кредиту суму ПДВ, зазначену у податковій накладній, у якій допущено помилку в обов`язкових реквізитах визначених п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, якщо помилки в реквізитах такої накладної заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, навіть за умови реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН.

Право на податковий кредит на підставі податкової накладної, складеної з порушенням податкового законодавства виникає лише після виправлення помилок шляхом складання до такої податкової накладної розрахунку коригування та реєстрації його в ЄРПН.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Так, до перевірки позивачем було надано Договір №ДГ-1312 від 13.12.2024 року, укладений між ПП "НАДІЯ" та ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД".

Відповідно до п. 1 розділу Специфікація Додатку № 1 до Договору № ДГ-1312 від 13.12.2024 року визначено, що постачальник для встановлення обладнання для СЕ потужністю 180,96 кВт поставить замовнику обладнання, а саме:

сонячна панель Longi Solar LRS-72HTH 580 Вт з комплектом приєднання (стан обладнання нове, рік випуску 2024, кількість товару та одиницю виміру 312,00 шт., ціна за одиницю в грн. без ПДВ 5483,97 грн., загальна вартість без ПДВ 1 710 998,64 грн.);

мережевий інвектор (50 кВт) Huawei SUN2000-50KTL-M3 (з комплектом приєднання) (стан обладнання нове, рік випуску 2024, кількість товару та одиницю виміру 1 шт., ціна за одиницю в грн. без ПДВ 239 085,50 грн., загальна вартість без ПДВ 239 085,50 грн.);

мережевий інвектор (100кВт) Huawei SUN2000-100KTL-M2 (стан обладнання нове, рік випуску 2024, кількість товару та одиницю виміру 1 шт., ціна за одиницю в грн. без ПДВ 341 582,53 грн., загальна вартість без ПДВ 341 582,53 грн.);

Всього на суму 2 291 666,67 грн. (без ПДВ), ПДВ 458 333,33 грн. та всього з ПДВ на суму 2 750 000,00 грн.

Згідно п. 2.1 розділу 2 Додатку № 1 до Договору № ДГ-1312 від 13.12.2024 року загальна вартість обладнання згідно даної специфікації складає 2 750 000 грн.

Загальна ціна на дату укладання договору є еквівалентною 65 258,66 доларів США 66 центів.

Відповідно до Додатку 2 до Договору № ДГ-1312 від 13.12.2024 року монтаж і пусконалагоджування обладнання для СЕ, що є предметом поставки за додатком 1 до цього Договору, кількість робіт 1, роботи (послуги), ціна за одиницю в грн. без ПДВ - 125 000,00, ПДВ 25 000,00 грн.

Загальна вартість робіт без ПДВ складає 2 416 666,67 грн (два мільйони чотириста шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 коп), ПДВ 20% - 483 333,33 грн, загальна вартість робіт послуг з ПДВ 2 900 000 грн.

На підтвердження взаєморозрахунків між ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД" (код 43219275) та ПП "НАДІЯ" надано наступні платіжні інструкції:

- № 522 дата та час операції: 18.12.2024 13:50, на загальну суму 250 000 грн, призначення платежу: передоплата зг.рах.факт.№СФ-969 від 13.12.2024 (Договір №ДГ-1312 від 13.12.2024) У сумі 208333,33 грн, ПДВ 20% 41666,67 грн.;

- №418 від 31.12.2024 р., проведено банком 31.12.2024 року, на загальну суму 2 500 000 грн, призначення платежу: оплата остаточного платежу за обладнання, товари та послуги згідно договору підряду №ДГ-1312 від 13.12.2024 р., ПДВ 416 666,66 грн.;

- №547 від 24.01.2025 р., проведено банком 24.01.2025 року, на загальну суму 150 000 грн, призначення платежу: монтаж і пусконалагоджування обладнання для СЕС, що є предметом дог. № ДГ-1312 від 13.12.2024 р., у т.ч. ПДВ 20.00% - 25000,00 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно даних ЄРПН у грудні 2024 (податкова накладна за 18.12.2024 відображена в податковій звітності з ПДВ за січень 2025) та в січні 2025 ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД" (код 43219275) виписано на покупця ПП "НАДІЯ" наступні податкові накладні:

- ПК № 40, дата виписки 18.12.2024, загальна сума коштів, що підлягає сплаті 250 000 грн., сума ПДВ 41 666,67 грн., обсяг операцій за ставкою 20% - 208 333,33 грн.;

- ПК №1, дата виписки 01.01.2025, загальна сума коштів, що підлягає сплаті 2 500 000 грн., сума ПДВ 416 666,67 грн., обсяг операцій за ставкою 20% - 2 083 333,33 грн. (порушено ст. 201 ПК України);

- ПК №62, дата виписки 24.01.2025, загальна сума коштів, що підлягає сплаті 150 000 грн., сума ПДВ 25 000 грн., обсяг операцій за ставкою 20% - 125 000 грн.

Оскільки, відповідно до первинних документів, а саме платіжної інструкції від 31.12.2024 року № , дата оплати відбулась 31.12.2024 року, виконання/зарахування 31.12.2024 16:12:57, то складена постачальником ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД" податкова накладна №1 від 01.01.2025 на загальну суму 2 500 000 грн., в тому числі ПДВ 2 083 333,33 грн в порушення вимог п.187.1 ст. 187 та п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України.

Віднесення до складу податкового кредиту ПП "НАДІЯ" у січні 2025 податкової накладної №1 від 01.01.2025 на суму ПДВ 416 666,67 грн, яка отримана від постачальника ТОВ "КОМПАНІЯ ЕНЕРГО-БУД" відбулося з порушенням норм п.198.1 та п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України.

Також, суд зазначає, що ПП "НАДІЯ" під час проведення перевірки не представлено документальне підтвердження факту отримання обладнання, яке визначено Договором №ДГ-1312 від 13.12.2024 року.

Крім того, ПП "НАДІЯ" до перевірки не представлено прибуткових накладних, оборотно-сальдових відомостей тощо, які б містили дану інформацію.

Таким чином порушення ст. 44.1 , п.189.1 ст. 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, пп. «г», п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.200.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України призвело до завищення бюджетного відшкодування (р.20.2.1) на суму ПДВ 517 898,80 грн. за січень 2025 року.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, факти порушення позивачем податкового законодавства знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Також суд наголошує, оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В контексті наведеного суд вважає за необхідне звернути увагу на статтю 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19.02.2009, заява № 24465/04, Суд дійшов висновку, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав..».

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

На сьогоднішній день, судами України при вирішенні спорів з податковими органами застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД» проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення "встановлений законом", є передбачуваність. Норму не можна вважати "законом", якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.

З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні. Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного підприємства "Надія" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 січня 2026 року

Учасники справи:

Позивач - Приватне підприємство "Надія" (вул. Міцкевича, 72, корп.2, кв.2,,с-ще Рокитне,Сарненський р-н, Рівненська обл.,34200, ЄДРПОУ/РНОКПП 22555603)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя С.А. Борискін