Справа № 380/14207/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань зміни способу виконання судового рішення

20 січня 2026 року справа № 380/14207/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Шмигельської А.І., представниці відповідача Сокирки Н.А. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 380/14207/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 380/14207/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Рішення суду у справі № 380/14207/24 набрало законної сили 03.12.2024.

На адресу суду від позивача надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення. В обґрунтування такої заяви вказав, що з дати набрання законної сили рішенням по дату звернення із цією заявою відповідач рішення суду не виконав у повному обсязі. Вважає за необхідне з метою забезпечення реального та своєчасного виконання рішення суду змінити спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на його користь нараховані суми за період з 01.12.2025 по 28.02.2018, що становлять 83625,21 грн.

На адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. Вказав, що на виконання зазначеного вище судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 16 грудня 2024 року замовлені кошти в сумі 83625 грн для виплати позивачу, однак, враховуючи ситуацію в державі, кошти поступають не регулярно, а з запізненням. Також зазначив, що при зарахуванні необхідної грошової суми для виконання судового рішення по справі № 380/14207/24 на рахунок військової частини НОМЕР_1 , вони будуть негайно виплачені позивачу.

У судове засідання, призначене на 20.01.2026, позивач не з`явився.

Представниця відповідача у судовому засіданні проти заяви заперечила. Просила у її задоволенні відмовити.

При вирішенні поданої заяви суд керується таким.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 року (справа № 759/1928/13-а).

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, підставами для зміни способу і порядку виконання судового рішення є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 380/14207/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Суд зазначає, що заявник не навів жодної обставини, існування якої ускладнює виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 380/14207/24 або робить виконання неможливим.

Також, суд звертає увагу на подані відповідачем докази, на підтвердження доводів, про замовлені кошти для виплати позивачу. Військовою частиною НОМЕР_1 16.12.2024 направлено начальнику забезпечувального фінансового органу додаткову заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення та розрахунок на потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби. Також, відповідачем направлено такий розрахунок начальнику забезпечувального фінансового органу 07.01.2026. З таких документів слідує, що відповідачем ініційовано виконання судового рішення.

При цьому суд зазначає, що грошові кошти у виді заборгованості, які належать стягувачу, не є власністю відповідача і не знаходяться на його рахунках.

Оскільки виконання рішення суду від 04.10.2024 у справі № 380/14207/24 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання.

У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості позивачу.

У справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум грошового забезпечення не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, то суд дійшов до висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить позивач, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі.

Таким чином, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні, тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293-295, 378 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в справі № 380/14207/24 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складення повного тексту ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур