Справа № 600/57/25-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/57/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Венерська Г.І. звернулась з позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

2) скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, викладене в листі від 18 жовтня 2024 року №04500-4286/А-17/8- 2400/ 24, про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 :

- періоду навчання в ТУ №3 м.Чернівці з 01 вересня 1979 року по 29 липня 1980 року згідно атестату №1952 від 29 липня 1980року;

- періоду проходження військової служби з 08 травня 1981 року по 16 травня 1983 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 ;

- періоду роботи у «ВАТ «Тернопільська пересувна механізована колона №5» (ВАТ «Тернопільська ПМК №5») з 19 вересня 1983 року по 07 лютого 2000 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- періоду роботи в МКП «Захід-Тур» з 11 січня 2000 року по 22 травня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- періоду роботи в ВАТ «Денисівка» з 30 травня 2006 року по 03 липня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року.

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2024 року про призначення пенсії за віком та, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 :

- період навчання в ТУ №3 м.Чернівці з 01 вересня 1979 року по 29 липня 1980 року згідно атестату №1952 від 29 липня 1980року;

- період проходження військової служби з 08 травня 1981 року по 16 травня 1983 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 ;

- період роботи у «ВАТ «Тернопільська пересувна механізована колона №5» (ВАТ «Тернопільська ПМК №5») з 19 вересня 1983 року по 07 лютого 2000 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- період роботи в МКП «Захід-Тур» з 11 січня 2000 року по 22 травня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- період роботи в ВАТ «Денисівка» з 30 травня 2006 року по 03 липня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року.

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 10.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви.

13.01.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання на виконання ухвали суду та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.10.2025 залучено до участі у справі в якості відповідача-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

2.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

2.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Однак йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки позивач не набув необхідного страхового стажу, а саме 29 років. До страхового стажу органом Пенсійного фонду не зараховано: період навчання в ТУ№3 м.Чернівці з 01 вересня 1979 року по 29 липня 1980 роки; період навчання в автомобільно-шляховому технікумі з 01 вересня 1988 року по 28 березня 1991 року; період роботи з 19 вересня 1983 року по 07 лютого 2000 року; період роботи в МКП «Захід-Тур» з 01 липня 2000 року по 22 травня 2006 року та у ВАТ «Денисівка» з 30 травня 2006 року по 03 липня 2006 року. Позивач вважає дану відмову протиправною, оскільки вищевказані періоди підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці та атестаті про навчання.

2.2. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-1.

Представником Головного управління пенсійного фонду в Чернівецькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог. Зазначив, що підстав для призначення пенсії за віком немає, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

2.3. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-2.

Представник Головного управління пенсійного фонду в Сумській області позиції по суті спору не висловив, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1 24 лютого 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності матеріали заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії були передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 03.03.2023 №21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивачу було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з тим, що його страховий стаж становить 25 років 11 місяців 05 днів. Водночас, до страхового стажу не було зараховано: період проходження військової служби з 08 травня 1981 року по 16 травня 1983 року, оскільки прізвище, яке міститься у військовому квитку, не відповідає паспортним даним і в трудовій книжці не зазначена дата видачі військового квитка; період ведення підприємницької діяльності з січня 2004 року по липень 2005 року, серпень 2007 року по вересень 2007 року, квітень 2008 року по грудень 2016 року, оскільки відсутні дані про нарахування страхових внесків (а.с.13).

В подальшому, 03.08.2023 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності матеріали заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії були передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

11.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення №21 про відмову у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку з тим, що його страховий стаж становить 09 років 3 місяці 28 днів. Водночас, до страхового стажу не було зараховано: період навчання ТУ №3 м.Чернівці з 01.09.1979 по 29.07.1980 роки, відповідно атестату №1952, оскільки зазначене прізвище та по-батькові " ОСОБА_1 " (укр.мов.) не відповідає даним паспорта НОМЕР_3 - " ОСОБА_1 " (укр. мов); період навчання в автомобільно-шляховому технікумі з 01.09.1988 по 28.03.1991 роки, відповідно диплому НОМЕР_4 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи відповідно трудовій книжці; період роботи з 19.09.1983 по 07.02.2000 роки відповідно записів трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки назва підприємства при працевлаштуванні "Тернопільська ПМК-5" не відповідає назві підприємства при звільненні ВАТ "Пересувна механізована колона №5". Довідка про перейменування або реорганізацію підприємства не надавалась. Для зарахування вище зазначеного періоду роботи у подальшому необхідно надати уточнюючу довідку з місця роботи, видану на підставі первинних документів та довідку про перейменування (реорганізацію) підприємств; період роботи в МКП "Захід-Тур" з 01.07.2000 по 22.05.2006 роки, відповідно записів трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про роботу за вказаний період; період роботи в ВАТ "Денисівка" з 30.05.2006 по 03.07.2006, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про роботу за вказаний період (а.с. 21).

02.09.2024 позивач повторно звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Листом від 18.10.2024 року Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області відмовило у призначенні пенсії за віком та вказало, що за результатами розгляду заяв та документів, поданих позивачем загальна тривалість страхового стажу становить 9 років 3 місяці 28 днів (з врахуванням типового договору про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за 2 місяці 2023 року). При цьому до страхового стажу згідно наданих документів не зараховано:

- період навчання ТУ №3 м.Чернівці з 01.09.1979 по 29.07.1980 роки, відповідно атестату №1952, оскільки зазначене прізвище та по-батькові " ОСОБА_1 " (укр.мов.) не відповідає даним паспорта НОМЕР_3 - " ОСОБА_1 " (укр. мов);

- період навчання в автомобільно-шляховому технікумі з 01.09.1988 по 28.03.1991 роки, згідно диплому НОМЕР_4 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи за даними трудової книжки НОМЕР_5 від 25.08.1980;

- період роботи з 19.09.1983 по 07.02.2000 роки відповідно записів трудової книжки НОМЕР_5 від 25.08.1980, оскільки назва підприємства при працевлаштуванні "Тернопільська ПМК-5" не відповідає назві підприємства при звільненні ВАТ "Пересувна механізована колона №5". Довідка про перейменування або реорганізацію підприємства не надавалась;

- період роботи в МКП "Захід-Тур" з 01.07.2000 по 22.05.2006 роки та в ВАТ "Денисівка" з 30.05.2006 по 03.07.2006, оскільки відсутня інформація про нарахування та сплату єдиного внеску, в той час, як згідно записів трудової книжки заявник перебував в трудових відносинах, що не дає можливості зарахувати до трудового стажу (а.с.26-29).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно ч.1 статті 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в ст. 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у ст.62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

В обґрунтування правомірності оскарженого рішення про відмову у призначенні пенсії відповідач, зокрема, зазначає, що ім`я та по батькові позивача зазначені в атестаті №1952 не відповідають його паспортним даним тому неможливо зарахувати періоди навчання позивача в ТУ №3 м.Чернівці з 01.09.1979 по 29.07.1980.

За приписами частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

З огляду на положення наведених норм, до страхового стажу зараховуються періоди навчання за денною формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, які підтверджені дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Зі змісту атестата №1952 від 29.07.1980 виданого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що він в 1979 році вступив до технічного училища №3 м.Чернівці і в 1980 році закінчив повний курс технічного училища по професії слюсар-ремонтник (а.с.37).

За таких обставин, суд критично оцінює доводи відповідача-1 щодо неможливості зарахування вказаного періоду, оскільки помилка у правописі прізвища та по-батькові позивача, жодним чином не може бути перешкодою у зарахуванні періоду його навчання до загального страхового стажу.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів. В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Щодо спірного періоду навчання позивача в автомобільно-шляховому технікумі з 01.09.1988 по 28.03.1991, який перетинається з періодом роботи за даними трудової книжки суд зазначає, що згідно із записами трудової книжки НОМЕР_5 від 25.08.1980 вказаний спірний період був включений у час трудової діяльності позивача у "Тернопільській ПМК-5".

Відповідно до абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відтак підстави для урахування цього періоду до страхового стажу позивача відсутні, а тому в цій частині спірне рішення є правомірним.

Щодо позовних вимог в частині оскарження рішення відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 08.05.1981 по 16.05.1983 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 суд зазначає, що згідно тексту оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії, оформленого листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 18.10.2024 року даний період не включений до переліку періодів, які не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 .

Відтак позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо періоду роботи з 19.09.1983 по 07.02.2000 відповідач-1 в оскаржуваному рішенні зазначив, що такий не підлягає зарахуванню оскільки назва підприємства, згідно записів трудової книжки, при працевлаштуванні "Тернопільська ПМК-5" не відповідає назві підприємства при звільненні ВАТ "Пересувна механізована колона №5".

Суд зауважує, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи, «ВАТ «Тернопільська пересувна механізована колона №5» (ВАТ «Тернопільська ПМК №5») , 25 лютого 2010 року було реорганізоване (а.с. 57-58).

Окрім того, згідно витягу з ЄДР з аналогічним кодом ЄДРПОУ містяться відомості про правонаступника ВАТ «Тернопільська ПМК №5», яким є ТОВ «АРТИФЕС» (а.с.59).

Вказане свідчить про те, що «Тернопільська ПМК-5» та ВАТ «Пересувна механізована колона №5» є однією і тією ж юридичною особою.

За таких обставин, суд вважає, що позивач має відповідний запис у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, оскільки даний запис містить дату та номер наказу щодо прийняття та звільнення з роботи позивача у ВАТ "Тернопільська ПМК №5", відтиск печатки підприємства та підпис відповідальної за ведення трудових книжок особи.

Суд зауважує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Виправлення в документах не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб,

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відтак, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений права, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності запису трудової книжки, чи відсутності окремих документів, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи, місцезнаходження місця роботи чи правонаступника ВАТ "Тернопільської ПМК-5".

В той же час, відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання уточнюючої інформації, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи з 19.09.1983 по 07.02.2000 року.

За таких обставин, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо незарахування відповідачем періодів роботи в МКП "Захід-Тур" з 01.07.2000 по 22.05.2006 та в ВАТ "Денисівка" з 30.05.2006 по 03.07.2006 з підстав відсутності інформації про нарахування та сплату єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами 4 - 6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивачу періодів його роботи на такому підприємстві.

За таких обставин, позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням встановлених обставин справи та з метою захисту порушених прав позивача, суд доходить висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформленого листом від 18 жовтня 2024 року №4500-4286/А-17/8-2400/24, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу позивача періоду навчання в ТУ №3 м.Чернівці з 01 вересня 1979 року по 29 липня 1980 року; періоду роботи у «ВАТ «Тернопільська пересувна механізована колона №5» (ВАТ «Тернопільська ПМК №5») з 19 вересня 1983 року по 07 лютого 2000 року; періоду роботи в МКП «Захід-Тур» з 11 січня 2000 року по 22 травня 2006 року; періоду роботи в ВАТ «Денисівка» з 30 травня 2006 року по 03 липня 2006 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 із урахуванням висновків суду зазначених у мотивувальній частині рішення.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір, у відповідності до ч.3 ст.139 КАС України підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1000 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 18.10.2024 №4500-4286/А-17/8-2400/24 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу:

- період навчання в ТУ №3 м.Чернівці з 01 вересня 1979 року по 29 липня 1980 року згідно атестату №1952 від 29 липня 1980року;

- період роботи у «ВАТ «Тернопільська пересувна механізована колона №5» (ВАТ «Тернопільська ПМК №5») з 19 вересня 1983 року по 07 лютого 2000 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- період роботи в МКП «Захід-Тур» з 11 січня 2000 року по 22 травня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року;

- період роботи в ВАТ «Денисівка» з 30 травня 2006 року по 03 липня 2006 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1980 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 про призначення пенсії за віком із урахуванням висновків суду зазначених у мотивувальній частині рішення.

5. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1000 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл.Центральна, 3, м.Чернівці, 58002 );

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.С.Бандери, 43, м.Суми, 40009, ).

Суддя В.О. Кушнір