Справа № 380/24899/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 рокусправа № 380/24899/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області неврахуванні відомостей про заробіток (доход) за звітний період, а саме: з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 при визначенні розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.09.2021 № 15-6-09/44951, видану центральним республіканським банком донецької народної республіки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при перерахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсійного забезпечення враховувати відомості про заробіток (дохід) за звітний період, а саме: з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 враховувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.09.2021 № 15-6-09/44951, видану центральним республіканським банком донецької народної республіки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що набула право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та з 18.08.2024 їй було призначено пенсію у розмірі 9008,54 грн. При призначенні пенсії та визначенні розміру пенсійного забезпечення посадовими особами Пенсійного фонду не було враховано заробітну плату за період роботи в АКБ «СЛАВУТИЧ», а саме: з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року, згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» від 10.02.2004, які надані Національним Банком України супровідним листом від 05.09.2024 №61 0027/67393. Зазначає, що 21.10.2024 позивач звернулась до уповноважених осіб Пенсійного фонду України із заявою про долучення до матеріалів пенсійної справи довідки від 23.09.2021 про заробітну плату за 1993, 1994, 1997, 1998, 1999 роки для обчислення пенсії та врахування вищезгаданої довідки при перерахунку пенсії, оскільки вважала, що розмір її пенсійного забезпечення без врахування цієї довідки не є достатнім. Такого змісту заява була прикріплена до заяви про перерахунок пенсії на вебпорталі Пенсійного фонду України в розділі «Заява про перерахунок пенсії». Однак, рішенням відповідача-2 від 24.10.2024 № 71 відмовлено їй у допризначенні пенсії в зв`язку з додаванням документів, згідно з абзацом 3 п.1.7 Порядку 22-1 (зміна періоду 60 міс. ЗП до 01.07.2000). Дане рішення мотивоване тим, що в ході розгляду наданих для перерахунку документів встановлено, що довідка про заробітну плату №15-6-09/44951 від 23.09.2021 видана центральним республіканським банком донецької народної республіки, який знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Зазначає, що врахування довідки про заробітну плату від 23.09.2021 № 15-6-09/44951, яка видана центральним республіканським банком так званої донецької народної республіки, що знаходиться в місті Донецьк Донецької області та даних про заробіток, що містяться в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу» від 10.02.2004, що були надані їй Національним Банком України супровідним листом від 05.09.2024 №61-0027/67393 за звітний період, а саме з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року, має велике значення для позивачки, оскільки прямо впливає на розмір її пенсійного забезпечення.

Щодо мотивів відповідача про те, що довідки, видані на тимчасово окупованій території, не можуть бути взяті до уваги позивач вважає, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Вказує, що довідка про заробітну плату від 23.09.2021 № 15-6-09/44951 містить відомості за 1994-1997 роки, тобто це період коли територія Донецької області не перебувала під окупацією і нічого спільного з окупаційною владою не має. Також звертає увагу, що рішення прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності, а тому вона звертається із цим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як до Відповідача 2.

Вважає дії відповідачів протиправними та такими, що порушують право позивачки на гідне пенсійне забезпечення, тому звернулась до суду за відновленням свого порушеного права, оскільки відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне забезпечення» за бажанням пенсіонера для покращення його матеріального становища, можуть враховуватись довідки про заробітну плату до 2000 року та вони повинні враховуватись відповідальними особами Пенсійного фонду України щоб покращити матеріальний стан пенсіонера.

Ухвалою судді від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 призначено пенсію з віком з 18.08.2024 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж, врахований до пенсії, становить 31 рік 03 місяці 11 днів. До страхового стажу, зокрема, зараховано період роботи в ДФ АКБ Славутич з 05.12.2000 по 27.12.2001 згідно з даними трудової книжки та додаткових документів, виданих Національним банком України від 05.09.2024 № 61-0027/67393. Для обчислення пенсії враховано заробітну плату з 01.07.2000 по 31.10.2018 за даними персоніфікованого обліку (2001 рік занесено нулями, оскільки згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про заробітну плату та сплату страхових внесків в АКБ Славутич за 2001 рік відсутні). Розмір пенсійної виплати позивачки з 18.08.2024 становить 9008,54 грн. Нарахування та виплата пенсії проводиться відповідно до норм чинного законодавства згідно з наявними у пенсійній справі документами.

Зазначає, що оскільки відповідно до даних СПОВ відомості про сплату внесків за період з 01.01.2001 по 27.12.2001 відсутні, але стаж за зазначений період внесений до розрахунку трудового стажу пенсіонерки, то заробітна плата відображена нульовими відомостями. Також вказує, що документи, видані на непідконтрольній Україні території починаючи з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними та не створюють правових наслідків.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 18.08.2024. ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок пенсії від 21.10.2024 № 630 відповідно до статті 40 Закону № 1058. Відповідно до п. 1 статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

При розгляді довідок про заробітну плату позивача, встановлено, що документи містять штамп та печатку підприємства, яке розташоване у м. Донецьк, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Згідно з пунктом 3 статті 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим провести перевірку первинних документів щодо підтвердження стажу роботи немає можливості. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, документи, видані органами так званої донецької народної республіки не мають юридичної сили на території України та є недійсними. Оскільки довідка про заробітну плату від 23.09.2021 № 15-6-09/44951 за період з 01.01.1993 по 30.04.1999, видана «центральним республіканським банком донецької народної республіки», розташованим на тимчасово окупованій території у м. Донецьк, не підтверджена первинними документами підстави для її врахування при обчисленні пенсії відсутні. Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.08.2024.

Для обчислення пенсії враховано заробітну плату з 01.07.2000 по 31.10.2018 за даними персоніфікованого обліку (2001 рік занесено нулями, оскільки згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про заробітну плату та сплату страхових внесків в АКБ Славутич за 2001 рік відсутні), що не заперечується сторонами.

21.10.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про долучення до матеріалів її пенсійної справи довідки від 23.09.2021 про заробітну плату за 1993, 1994, 1997, 1998, 1999 роки для обчислення пенсії та просила враховувати вищезгадану довідку при перерахунку пенсії.

За результатами розгляду вказаної заяви за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 71 від 24.10.2024, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення обґрунтоване тим, що позивач надала довідку про заробітну плату №56-09/44951 від 23.09.2021 видану центральним республіканським банком донецької народної республіки, який знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії за віком, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон - № 1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану, з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 2 ст. 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, вищевказаними нормами передбачено механізм підтвердження та обрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Отже, наведеними нормами передбачено подання органу Пенсійного фонду відповідних довідок про стаж та заробітну плату (дохід) для обчислення та перерахунку пенсії.

Щодо неприйняття пенсійним органом довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.09.2021 № 15-6-09/44951 видану центральним республіканським банком донецької народної республіки, суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких віднесено м. Донецьк Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 підтвердив обґрунтованість врахування судами першої та апеляційної інстанцій довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та зазначив, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані намібійські винятки Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

На думку Верховного Суду у вказаному рішенні у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

В розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянка України, позивачка наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17.

При цьому, суд зазначає, що за обставин, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем у реалізації права на врахування заробітної плати за певні періоди роботи з підстави видачі підтверджуючих первинних документів установами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, порушує баланс між конституційним правом позивачки на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення пенсії.

Також суд звертає увагу, що з огляду на приписи п. 4.7 Порядку № 22-1 відсутність у пенсійного органу можливості реалізувати свої повноваження щодо перевірки достовірності даних, наведених у довідках про заробітну плату позивачки, не може позбавляти її права на належне пенсійне забезпечення.

З огляду на вищевикладене позивачка має право на зарахування відомостей про заробітну плату згідно з довідкою від 23.09.2021 № 15-6-09/44951, виданою «центральним республіканським банком донецької народної республіки».

Щодо врахування відомостей про заробіток (дохід) за період з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом.

На виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794, від 08.06.1998 № 832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998 2000 років.

Відповідно до абзацу 37 частини 1 статті 1 Закону № 1058 страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562. З 01.01.2011 набрав чинності Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464).

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2464 виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

З 11.08.2013 набрав чинності Закон України від 04.07.2013 № 406-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи, яким внесено зміни та доповнення в Закону № 2464.

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону № 2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За період до 01.01.2011 дані до Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів Пенсійного фонду України.

Відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник.

Застрахована особа має право вимагати від страхувальника достовірного та своєчасного подання первинних та коригуючих відомостей про себе стосовно персоніфікованого обліку, в тому числі за рішенням суду.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за 2001 рік, сума страхового збору за звітний період нарахованого роботодавцем на зарплату застрахованої особи становить 2707,20 грн, нарахованого із заробітку застрахованої особи 267,13 грн.

Оскільки за період з 01.01.2001 по 27.12.2001 роботодавцем сплачений страховий збір, тому за вказаний період повинна враховуватися заробітна плата.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 4844,80 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо неврахування відомостей про заробіток (доход) за звітний період, а саме: з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року при визначенні розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79000, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.04.2024, з врахуванням відомостей про заробіток (доход) за звітний період, а саме: з 01 січня 2001 року по 27 грудня 2001 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №71 від 24.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.08.2024 з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.09.2021 № 15-6-09/44951 виданої «центральним республіканським банком донецької народної республіки».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан