Справа № 460/7524/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року м. Рівне№460/7524/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі Позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач), в якому Позивач просить суд:

визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24;

визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24;

визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року;

визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року.

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/13630/24, що набрало законної сили поновлено право Позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період у який вона не виплачувалася. Після цього Позивач звернувся до Відповідача із заявою щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільнені з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/13630/24. Позивач зазначає, що отримав відмову Відповідача у проведенні такого перерахунку грошового забезпечення. Просить суд позовні вимоги задовільнити повністю.

Стислий виклад заперечень Відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, зазначає, що виплата грошової допомоги на оздоровлення здійснювалась на підставі пункту 1 розділу ХХІІІ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам де зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. При виплаті Позивачу грошової допомоги на оздоровлення не була врахована індексація при визначенні бази обрахування, оскільки індексація не є складовою грошового забезпечення, а є гарантією спрямованою на підтримання купівельної спроможності грошових доходів громадян. Відповідач вказує, що це також стосується виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, де індексація не включається до розрахунку такої компенсації, оскільки не є постійною складовою грошового забезпечення. Відтак Відповідач вважає, що відсутні підстави для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні одноразових видів грошового забезпечення, а отже вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Таким чином, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду (головуючий суддя Д.Є.Махаринець) від 05.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 (Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: Відстороненням від здійснення правосуддя), для розгляду адміністративної справи №460/7524/25 визначено головуючого суддю К.М.Недашківську.

Ухвалою суду від 12.09.2025 справу прийнято до провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.08.1994 в Збройних силах України, а з 03.09.2007 по 17.08.2024 у Військовій частині НОМЕР_2 , є учасником бойових дій.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовій частині) від 14.08.2024 №484 Позивача виключено зі списків особового складу військової частини та знято зі всіх видів забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №460/13630/24 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо врахування грудня 2015 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 31.12.2019 року з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.12.2019 року, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; визнатно протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення з 01.01.2020 року по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 14.08.2024 з врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 по 14.08.2024 року, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

На виконання вказаного рішення суду 18.03.2025 Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення; грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 року у справі №460/13630/24; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" - з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №460/13630/24, за липень місяць 2024 року; грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та щорічної основної відпустки, - з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №460/13630/24, за липень місяць 2024.

Відповідач листом від 31.03.2025 №39/672 повідомив, що підстав для включення індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди до складу одноразових додаткових видів грошового забезпечення, відсутні.

Не погодившись з такими діями Відповідача, Позивач звернувся до суду з цим позовом з наведеними позовними вимогами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон №2011-XII.

Статтею 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Згідно з частиною третьою статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 4) військовослужбовцям Національної гварді

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 №595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 № 825), яка була чинною до 16.12.2016), щомісячна додаткова грошова винагорода для військовослужбовців, (крім зазначених у підпункті 2.1 цього пункту: з 1 квітня 2013 року - у розмірі до 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року у розмірі до 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі до 60 % місячного грошового забезпечення.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій Міністр оборони України наказом від 24.10.2016 року № 550 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з пунктом 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Відповідно до пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 9 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Відповідно до положень пункту 10 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 24.10.2016 року № 550 командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.

З урахуванням зазначеного, оскільки додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась Позивачу щомісяця, тому відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення.

Однак Відповідачем не включено додаткову грошову винагороду в розмірі, передбаченому постановою №889, до складу грошового забезпечення, з якого обчислено компенсацію за відпустку.

Суд встановив, що Позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, тобто мала постійний (систематичний) характер. Вказане не заперечується Відповідачем у відзиві на адміністративний позов.

Згідно з преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII (надалі - Закон №1282-XII), цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

В силу вимог статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з абз. 2 частини третьої статті 9 цього ж Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з статтею 6 Закону №1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078), згідно з п. 2 якої, - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Проаналізувавши положення Порядку №1078 та наведені вище правові вимоги, можна дійти висновку про те, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

З системного аналізу вищевикладених норм вбачається, що спеціальним законодавством, яке регламентує соціальні гарантії військовослужбовців, передбачено необхідність включення до складу грошового забезпечення особи, з якого здійснюється обчислення її одноразової грошової допомоги при звільненні, всіх видів додаткового забезпечення, які отримувалися нею на постійній основі (не одноразово та не періодично).

Тож, індексація є складовою частиною додаткового грошового забезпечення, яке особа отримує щомісячно, а тому також підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 820/5286/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.07.2019 року у справі №826/3398/17, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист (Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення).

Правовий висновок щодо систематичного характеру індексації грошового забезпечення та включення індексації, зокрема, до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця, викладено у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року по справі №240/10130/19.

Суд з матеріалів справи вбачає, що індексація грошового забезпечення Позивачу була нарахована на виконання судового рішення, проте така складова грошового забезпечення не була включена до розрахунку та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової та щорічної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення за 2014-2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Факту невключення індексації у вказані виплати Відповідач не заперечує та доказів протилежного суду не надав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що бездіяльність Відповідача щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової та щорічної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення за 2014-2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, без урахування індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, яку Позивач отримував під час проходження військової служби є протиправною.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з врахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення встановленої рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №460/13630/24 за липень місяць 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 січня 2026 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя К.М. Недашківська