Справа № 560/884/25
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/884/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

20 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року та на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №63 від 17.12.2024, зобов`язати провести обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 22.06.2009 №792, виданої Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації шахт, зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням страхового стажу з 24.11.1978 по 01.08.1979, набутого під час роботи в Романівській ветстанції згідно з записами трудової книжки.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.06.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №63 від 17.12.2024 про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 24.11.1978 по 01.08.1979 відповідно до записів трудової книжки, провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням зарахованого стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей, вказаних у довідці про заробітну плату від 22.06.2009 №792, виданій Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації шахт.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2025 вирішено питання щодо дати, з якої Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повинне провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей, вказаних у довідці про заробітну плату від 22.06.2009 №792, виданій Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації шахт, визначивши дату перерахунку - з 12.04.2024.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням та додатковим рішенням, відповідач подав апеляційні скарги, у яких просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, розмір якої обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 у справі №560/5952/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.04.2024 про здійснення перерахунку призначеної пенсії за віком відповідно до частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.04.2024 щодо здійснення перерахунку призначеної пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до ч. 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

17.12.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняте рішення №463 про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу. Відповідач покликається у рішенні на те, що відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000. За документами пенсійної справи заявника страховий стаж ОСОБА_1 становить 43 роки 5 місяців 3 дні, коефіцієнт страхового стажу 0,43417. Для обчислення пенсії врахований оптимальний варіант заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 (на підставі довідки про заробітну плату №792) та з 01.07.2000 по 31.05.2011 (згідно з відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку), індивідуальний коефіцієнт 1,70902. Підстави для обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати лише за 60 місяців до 01.07.2000 відсутні оскільки це не передбачено статтею 40 Закону. Також зазначено, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 28.03.1976, починаючи з 24.11.1978 по 01.08.1979 в Романівській ветстанції, оскільки трудова книжка заповнена з порушеннями п. 2.17 Інструкції ( не зазначений наказ та дата звільнення з роботи).

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення та додаткового рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку. Розділом ІІ Порядку № 22-1 передбачено види документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з абзацом 2 підпункту 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Відповідно до абзацу 3 підпункту 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1).

Порядком визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №919 від 05 липня 2006 (далі Порядок № 919), запроваджений механізм визначення заробітної плати для обчислення пенсії у разі втрати первинних документів про нарахування заробітної плати за основним місцем роботи застрахованої особи та страхового стажу.

Відповідно до Порядку №919 за період роботи до 01 січня 1998 заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні, визначається за наявності підприємства, де працювала особа, або його правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на такому підприємстві, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу). За відсутності на підприємстві або в його правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається, виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на такому підприємстві або в його правонаступника. Довідка про середню заробітну плату за відповідною або аналогічною їй професією (посадою) надається підприємством, де працює (працювала) особа, або його правонаступником.

Отже обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. При цьому визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 у справі № 341/1132/17.

Згідно матеріалів справи відповідачем не було надано належних доказів щодо скасування довідки або щодо того, що записи у ній є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням вимог закону.

При здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону №1058 пенсіонеру надане право обирати заробітну плату (дохід), зокрема ту/той, з яких обчислюється пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 статті 40 цього Закону.

Водночас, чинне законодавство не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які враховано заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 29.06.2022 по справі №160/1052/19.

Відтак суд першої інстанції правильно дійшов висновку про протиправність неврахування ГУ ПФУ в Хмельницькій області вказаної вище довідки під час вирішення питання про перерахунок пенсії позивачу, тому спірне рішення підлягає скасуванню.

Щодо періоду, який не зарахований до страхового стажу позивача, суд зазначає наступне.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку №637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Водночас, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно.

Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути самостійною підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Зі змісту трудової книжки позивача НОМЕР_2 встановлено наявність, зокрема, таких записів: запис 4 (24.11.1978 прийнятий шофером на спецмашину); запис 5 (01.08.1979 звільнений з займаної посади за власним бажання). Зазначені записи трудової книжки позивача містять посилання на накази про прийняття на роботу, про звільнення, відбитки печатки підприємства, підписи уповноважених осіб.

Трудова книжка працівника є належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії. В свою чергу, незарахування періодів роботи до страхового стажу лише через незазначення наказу про звільнення та дати особами, за дії яких працівник не відповідає, є необґрунтованим та протиправним.

Належних доказів того, що записи про періоди роботи позивача є неправильними, недостовірними або непідтвердженими, відповідачем суду не надано. Також відсутні докази того, що у вказані періоди позивач не працював на цьому підприємстві або йому не була виплачена заробітна плата.

Оскільки працівник не відповідає за правильність оформлення записів трудової книжки/документації і не може контролювати процес їх заповнення/складення, на нього не може перекладатись і тягар доведення правдивості чи достовірності відомостей, внесених до трудової книжки.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 24.11.1978 по 01.08.1979 відповідно до записів трудової книжки, провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням зарахованого стажу та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням відомостей, вказаних у довідці про заробітну плату від 22.06.2009 №792, виданій Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації шахт.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі №560/5952/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.04.2024 про здійснення перерахунку призначеної пенсії за віком відповідно до частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.04.2024 щодо здійснення перерахунку призначеної пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до ч. 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

12.04.2024 ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо проведення перерахунку.

Відтак перерахунок та виплату пенсії з урахуванням відомостей, вказаних у довідці про заробітну плату від 22.06.2009 №792, виданій Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації шахт, має бути проведено з 12.04.2024.

Щодо доводів скаржника про дискреційні повноваження пенсійного органу суд зазначає наступне.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.

Положенням ч.3 ст.245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, застосування судом першої інстанції способу захисту як зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи, які підтверджуються матеріалами справи неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Таким чином задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу вчинити дії, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового розгляду у межах цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.