Справа № 480/7547/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Справа № 480/7547/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7547/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Свеський насосний завод» (далі по тексту ПрАТ «Свеський насосний завод», позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту перший відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Сумській області), Державної податкової служби України (далі по тексту другий відповідач, ДПС України), у якому просило суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435657/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №8 від 18.01.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних, та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №8 від 18.01.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод, яка була подана на реєстрацію 14.02.2023 року в 11:26:27;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435652/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 27.01.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних, та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №12 від 27.01.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подана на реєстрацію 14.02.2023 року в 11:27:13;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435661/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 13.04.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних, та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №13 від 13.04.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подані на реєстрацію 27.04.2023 року відповідно в 14:23:34;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435651/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №40 від 24.04.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних, та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №40 від 24.04.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подані на реєстрацію 17.05.2023 року відповідно в 09:01:02.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем складено спірні податкові накладні №8 від 18.01.2023, №12 від 27.01.2023, №13 від 13.04.2023, №40 від 24.04.2023 та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але реєстрацію було зупинено.

Позивачем було подано до податкового органу пояснення та копії документів щодо реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено. Також позивачем надавалися додаткові пояснення та первинні документи, однак спірними рішенням комісії ГУ ДПС у Сумській області відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних зазначено ненадання платником податку копій документів в повному обсязі. Позивач стверджує, що ним були надані усі необхідні документи на підтвердження реальності господарських операцій. Отже, позивач вважає, що спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки діяльність господарства є реальною, всі операції здійснюються згідно Податкового кодексу України з дотриманням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік". Операція документально підтверджена, про що свідчать первинні документи та дані бухгалтерського обліку.

Представники ГУ ДПС України в Сумській області та Державної податкової служби України подав до суду відзиви на позовну заяву, у яких заперечує проти задоволення позову у повному обсязі (а.с. 93-101, 126-136 том 2).

Зазначають, що розглянувши подані позивачем пояснення та документи, ГУ ДПС у Сумській області прийнято рішення, якими відмовлено в реєстрації спірних податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів. Звертають увагу суду на той факт, що позивачем не наданий повний пакет документів, що не дає змогу зробити висновок щодо реальності здійсненої господарської операції.

Чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 111-115 том 2).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також ухвалою суду від 21.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Свеський насосний завод" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області, є платник податку на додану вартість, одним із основних видів економічної діяльності ПАТ "Свеський насосний завод" є: "Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу" (код КВЕД - 30.20), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 58-63 том 1).

Як зазначає позивач, в адміністративному позові між ПрАТ "Свеський насосний завод" та ТОВ "Дизельний завод" було укладено договори підряду згідно з умовами яких ТОВ "Дизельний завод" прийняло на себе зобов`язання, за завданням та під технічним наглядом і контролем у відповідності до наданих ПрАТ "Свеський насосний завод" технічних умов та креслень, виконати роботи, пов`язані з виготовленням кришка люка напіввагона ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ, ТУ У 35.2-6:2011, Креслення ИКГ.45.300 СБ, а саме договори підряду: №686/31 від 22.12.2022р. на 40 шт. на суму 745920,00 грн. з ПДВ; №686/32 від 09.01.2023р. на 40 шт. на суму 745920,00 грн. з ПДВ; №686/33 від 11.01.2023р. на 40 шт. на суму 745920,00 грн. з ПДВ; №686/34 від 16.01.2023р. на 20 шт. на суму 372960,00 грн. з ПДВ; №686/35 від 01.03.2023р. на 50 шт. на суму 889800,0 грн. з ПДВ; №686/36 від 06.03.2023р. на 50 шт. на суму 889800,00 грн. з ПДВ; №686/37 від 13.03.2023р. на 50 шт. на суму 889800,00 грн. з ПДВ; №686/38 від 20.03.2023р. на 50 шт. на суму 889800,00 грн. з ПДВ; №686/39 від 27.03.2023р. на 40 шт. на суму 711840,00 грн. з ПДВ.

У подальшому, згідно з укладеним між ПрАТ "Свеський насосний завод" та ТОВ "АТЕС ТІКАРЕТ" договором поставки № 06-30-23 від 17.01.2023 ПрАТ "Свеський насосний завод" реалізувало ТОВ "АТЕС ТІКАРЕТ" кришки люка ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ, що підтверджується видатковими накладними №0000007 від 18.01.2023р. на 120 шт. на суму 2282400,00 грн. в т.ч. ПДВ - 380400,00 грн., №0000009 від 27.01.2023р. на 20 шт. на суму 380400,00 грн. в т.ч. ПДВ - 63400,00 грн., №0000182 від 13.04.2023р. на 120 шт. на суму 2179440,00 грн. в т.ч. ПДВ - 363240,00 грн., №0000188 від 24.04.2023р. на 120 шт. на суму 2179440,00 грн. в т.ч. ПДВ - 363240,00 грн.та Актами прийому-передачі від 18.01.2023 року на 120 шт. на суму 2282400,00 грн. з ПДВ, від 27.01.2023 року на 20 шт. на суму 380400,00 грн. з ПДВ, від 13.04.2023 року на 120 шт. на суму 2179440,00 грн. з ПДВ, від 24.04.2023 року на 120 шт. на суму 2179440,00 грн. з ПДВ.

За наслідками зазначених господарських операцій з реалізації позивачем були відправлені на реєстрацію податкові накладні:

- №8 від 18.01.2023р. на суму 2282400,00 грн., в т.ч. ПДВ 380400,0 грн з номенклатурою: Кришка люка ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ з антигрейферним захистом; код УКТ ЗЕД: 7206;

- №12 від 27.01.2023р.на суму 380400,00 грн., в т.ч. ПДВ 63400,00 грн. з номенклатурою: Кришка люка ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ з антигрейферним захистом; код УКТ ЗЕД: 7206;

- №13 від 13.04.2023р. на суму 2179440,00 грн., в т.ч. ПДВ 363240,0 грн. з номенклатурою: Кришка люка ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ; код УКТ ЗЕД: 7206;

- №40 від 24.04.2023р. на суму 2179440,00 грн., в т.ч. ПДВ 363240,0 грн. з номенклатурою: Кришка люка ИКГ.45.300, габарит 0-ВМ/1-ВМ; код УКТ ЗЕД: 7206.

Однак, як зазначено у Квитанціях податкового органу від 14.02.2023 року, від 27.04.2023 року та від 17.05.2023, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК №8 від 18.01.2023 року, №12 від 27.01.2023 року, №13 від 13.04.2023 року, №40 від 24.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена Державною податковою службою, з причини «Обсяг постачання товару/ послуг 7206, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

З метою розблокування зупинених податкових накладних №8 від 18.01.2023, №12 від 27.01.2023, №13 від 13.04.2023 та №40 від 24.04.2023 на розгляд Комісії ГУ ДПС у Сумській області подані Повідомлення №02-206 від 02.07.2024 з копіями документів у 25 файлах, Повідомлення №02-207 від 02.07.2024 з копіями документів у 22 файлах, Повідомлення №02-208 від 02.07.2024 з копіями документів у 24 файлах, Повідомлення №02-209 від 02.07.2024 з копіями документів у 24 файлах.

Згідно Протоколу засідання Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 08.07.2024 № 178 було розглянуто Повідомлення «Свеський насосний завод» про подання пояснень та копій документів щодо розблокування зупинених податкових накладних №8 від 18.01.2023, №12 від 27.01.2023, №13 від 13.04.2023, №40 від 24.04.2023 та за результатами розгляду, відповідно до пункту 9 Порядку №520, Комісією регіонального рівня прийнято рішення про необхідність направлення ПАТ «Свеський насосний завод», Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень. Додаткове повідомлення) до податкової накладної.

Таким чином, позивачу було надіслані Повідомлення №11373049/05785454 від 08.07.2024, Повідомлення №11373058/05785454 від 08.07.2024, Повідомлення №11373063/05785454 від 08.07.2024, Повідомлення №11373063/05785454 від 08.07.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів.

Так, у повідомленнях ГУ ДПС у Сумській області було запропоновано позивачу, зокрема, надати: документи офісних, складських та виробничих приміщень; штатний розпис за 2023 - 2024 роки; оборотно-сальдова відомість по 66.1 рахунку за січень - червень 2023 року; рахунок-фактури з виготовлення ТМЦ; розрахункові документи з підрядником ТОВ «Дизельний завод» по виготовленню кришок люка за січень - лютий 2023 року оскільки податкова накладна зареєстрована; документи з якості виготовлення продукції та її виробника; документи з питання виклику представника замовника до м. Кривий ріг з метою отримання готової продукції; розрахунковий документ з ТОВ «Дизельний Завод» за послуги зберігання ТМЦ за період січень - червень 2023 року (рахунок на оплату, акти надання послуг, випимка банка, податкова накладна з квитанцією про їх реєстрацію в ЄРПН, оборотно-сальдова відомість по 63.1 рахунку за січень - червень 2023 року); специфікації до договору поставки ТМЦ; документи, що підтверджують власника товару, що реалізовує покупцю; сертифікати та інші документи на товар, що реалізовувався покупцю; розрахунковий документ з контрагентом - покупцем згідно договору, акту звірки з покупцем за січень 2023 року - липень 2024 року; документи з питання повідомлення підрядника про відпуск ТМЦ контрагент-покупець та завантаження на транспортний засіб.

На виконання зазначених Повідомлень податкового органу, 15.07.2024 року, позивачем було додатково надано Повідомлення від 15.07.2024 року №4, №5, №6, №7 про подання додаткових пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

За результатами розгляду поданих позивачем пояснень та документів, комісією ГУ ДПС у Сумській області 18.07.2024 прийняті рішення №11435657/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 18.01.2023, №11435652/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 27.01.2023, №11435661/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 13.04.2023, №11435651/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 24.04.2023 (а.с. 164 165, т.1, а.с.24, 29, т.2).

У вказаних рішеннях зазначено, що їх прийнято у зв`язку з ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Позивачем було оскаржено вказані рішення в адміністративному порядку, проте рішеннями Голови комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2024 року за №48456/05785454/2, №48419/05785454/2, №48422/05785454/2, №48369/05785454 скарги позивача було залишено без задоволення та рішень комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено без змін.

Вважаючи рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області від 18.07.2024 №11435657/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 18.01.2023, №11435652/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 27.01.2023, №11435661/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 13.04.2023, №11435651/05785454 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 24.04.2023 такими, що прийняті необґрунтовано, без урахування всіх обставин, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з даним позовом

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, у силу положень п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.п. 5, 7, 10-11 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

З наведених норм вбачається, що моніторингу на предмет відповідності критеріям ризиковості операцій підлягає конкретна, відображена платником у поданій для реєстрації податковій накладній операція. Саме для підтвердження відомостей податкової накладної щодо такої операції платник податку має право подати пояснення та відповідні документи.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку одним з критеріїв ризиковості здійснення операцій наявний у випадку, коли обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

Судом враховується, що позивачем після зупинення реєстрації спірних податкових накладних було надіслано до податкового органу 02.07.2024 повідомлення №02-206 з копіями документів у 25 файлах, №02-207 з копіями документів у 22 файлах, №02-208 з копіями документів у 24 файлах, №02-209 з копіями документів у 24 файлах, а також пояснення та документи, що підтверджується повідомленнями від 15.07.2024, витягом з додатку 2 до протоколу від 08.07.2024 № 178 (а.с. 106 т.2) та витягом з додатку 2 до протоколу від 18.07.2024 № 186 (а.с. 109, т.2).

У даному випадку, судом враховується, що згідно письмових повідомлень та переліку документів, які витребовує відповідач для реєстрації податкових накладних, податковий орган фактично здійснює документальну перевірку діяльності підприємства.

Слід зазначити, що податковим органом не заперечується належність наданих до Комісії документів, зауваження щодо їх складання відсутні.

Доказів того, що надані позивачем документи не відповідають господарській операції, даним податкової накладної відповідачем не надано, зауважень щодо оформлених документів та які надані позивачем до податкового органу у відповідача відсутні.

Податковим органом не обґрунтовано підстави не взяття до уваги наданих позивачем письмових пояснень та документів, доданих до таких письмових пояснень.

Судом при розгляді справи враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.06.2023 по справі №500/2655/22 адміністративне провадження № К/990/19508/23, які згідно з ч.5 ст.242 КАС України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Так, Верховним Судом у постанові від 29.06.2023 зазначено наступне. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Відповідно до викладеного констатація судом апеляційної інстанції наведених Відповідачем в апеляційній скарзі доводів про невиконання контрагентом обов`язку звітування перед податковим органом, відсутність за даними інформаційних баз контролюючого органу у контрагента ресурсів, актів щодо приймання товару по кількості, якості, асортименту не спростовують настання першої із визначених пунктом 187.1 статті 187 ПК України події - відвантаження товару покупцю, що підтверджується видатковою накладною від 28 грудня 2021 року №510, довіреністю від 28 грудня 2021 року №77на отримання товару. Умовами договору купівлі-продажу від 20 грудня 2021 року №20 визначено, що товар постачався згідно з переліком у видатковій накладній, а момент передання товару засвідчено датою підписання видаткової накладної (пункти 2.1, 4.4 договору)".

Такий же підхід викладено Верховним Судом у постановах від 7 грудня 2022 року по справі №500/2237/20, від 1 лютого 2023 року по справі №140/506/22.

Разом з тим, відповідно до викладених юридичних підходів в оцінці доказів і підстав для реєстрації податкової накладеної, продемонстрованих Верховним Судом у викладених вище судових рішеннях, платник має подати задля забезпечення реєстрації податкової накладної документи на підтвердження сутності та змісту господарської операції (а не усі згідно з переліком у пункті 5 Порядку №520) й саме за результатами детального дослідження змісту цих документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У даному випадку, як підтверджено доказами, що наявні в матеріалах справи на виконання вимоги податкового органу позивачем було надано відповідні пояснення, до яких додано ті первинні документи, які, на переконання позивача, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарської операції.

Обов`язок податкового органу для цілей визначення наявності підстав для реєстрації податкових накладених зводиться до встановлення належного та достатнього підтвердження поданими документами даних податкових накладних.

Відповідачем не надано доказів того, що подані позивачем документи для реєстрації податкових накладних не підтверджують зазначені у них даних та є не достатніми для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРПН. Надані позивачем документи містили кількісні та вартісні показники операцій, які були достатніми для реєстрації відповідної податкової накладної.

Як було зазначено, реєстрація податкової накладної була зупинена з підстав відповідності операції п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, тобто наявності у контролюючого органу сумнівів щодо обсягу постачання товару дорівнює або перевищує обсяг придбання.

Відмовлено ж у реєстрації податкової накладної у зв`язку з ненадання/частковим наданням додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. При цьому, як зазначено вище, жодних зауважень щодо документів та господарських операції позивача з придбання товару у податкового органу відсутні.

Верховним Судом сформована стала правова позиція, висловлена зокрема у постанові від 10.04.2020 справа №819/330/18 (адміністративне провадження №К/9901/65222/18), відповідно до якої здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, викладений у більш пізніших постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19 листопада 2025 року по справі №140/36684/23 адміністративне провадження № К/990/7322/25, суд касаційної інстанції зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2025 року у справі №380/7481/24.

В межах розгляду даної справи судом також не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій позивачем, враховуючи те, що предметом розгляду є правомірність реєстрації податкової накладної по першій із події, наявності первинних документів, що зумовлюють та є підставою для виконання обов`язку платником податків відповідних дій щодо реєстрації податкової накладної. Як зазначено вище, змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Виключно в разі проведення відповідної документальної перевірки податковий орган має право досліджувати первинні документи щодо реальності господарських операції та в разі виявлених порушень податкового законодавства платником податків приймати відповідні рішення, як передбачено нормами Податкового кодексу України.

Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, а також через призму згаданих правових висновків Верховного Суду, позовні вимоги судом визнаються правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) у параграфі 50 констатував: Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Отже, оскільки податкові накладні реєструються центральним органом виконавчої влади, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації спірної податкової накладної днем її фактичної подачі, що буде дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Стосовно обрання способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеному в постанові від 15 березня 2023 року по справі №620/4227/20 адміністративне провадження № К/9901/36009/21, який враховується судом при розгляді даної справи.

Також в позові представник позивача просив стягнути з відповідачів на користь позивача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Представники відповідача у відзивах на позов заперечували щодо стягнення витрат на правничу допомогу, та зазначили, що позивач не довів фактичність, необхідність та обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, як цього вимагають ч. 45 ст. 134 КАС України. Справа є малозначною, не містить складних правових питань, ґрунтується на обмеженому колі нормативно-правових актів та усталеній судовій практиці Верховного Суду, а позовна заява фактично дублює зміст попередньої скарги, поданої до податкового органу. Вказується також, що спір не має публічного інтересу та не впливає на репутацію позивача, а тому витрати на правничу допомогу не можуть вважатися пропорційними обсягу виконаної роботи, у зв`язку із чим просить зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу адвоката.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подану представником позивача заяву, суд зазначає наступне.

За приписами статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме:

- копію ордеру серії ВМ №1034818 (а.с. 14, 1 том);

- копію платіжної інструкції від 23.08.2024 №63 на суму 3000,00 грн (а.с. 55, том 2);

- копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.08.2024 (а.с. 22, 1 том);

- копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 (а.с. 95-96, 1 том);

- копію додаткової угоди віл 22.06.2018 до договору про надання правової допомоги №01/08/3 від 01.08.2017 (а.с. 97, 1 том);

- копію додаткової угоди від 20.08.2024 до до договору про надання правової допомоги №01/08/3 від 01.08.2017 (а.с. 105, 1 том).

Згідно з ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 статі 134 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 15 червня 2022 року у справі №280/8547/20.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, консультації і роз`яснення з правових питань протягом усього судового провадження, підготовка до судових засідань, робота з клієнтом, опрацювання нормативно-правової бази, складання уточнення, опрацювання відзивів, нормативно - правової бази, складання процесуальних клопотань є правничою допомогою.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022р. у справі №480/388/20. У цій постанові Суд також звернув увагу, що Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3098/20 зазначив:

Відповідно до положень частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи."

Детально проаналізувавши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що витрати у сумі 3000,00 грн є співмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, а тому відповідають критерію розумності витрат.

Таким чином, з огляду на зазначене, значення справи для позивача та обсяг наданих послуг, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у сумі 3000,00 грн. Такий розмір витрат підтверджується належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами, крім того такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом, а також ціною позову та значенням справи для сторони позивача, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435657/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №8 від 18.01.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №8 від 18.01.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод, яка була подана на реєстрацію 14.02.2023 року в 11:26:27.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435652/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 27.01.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №12 від 27.01.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подана на реєстрацію 14.02.2023 року в 11:27:13.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435661/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 13.04.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №13 від 13.04.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подані на реєстрацію 27.04.2023 року відповідно в 14:23:34.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.07.2024 року №11435651/05785454 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №40 від 24.04.2023р. Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №40 від 24.04.2023 року, складену Приватним акціонерним товариством «Свеський насосний завод», яка була подані на реєстрацію 17.05.2023 року відповідно в 09:01:02.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" (вул. Заводська, 1,смт. Свеса,Ямпільський район Сумська область,41226, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) суму судового збору у розмірі 6 056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесять шість гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" (вул. Заводська, 1,смт. Свеса,Ямпільський район Сумська область,41226, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) суму судового збору у розмірі 6 056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесять шість гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" (вул. Заводська, 1,смт. Свеса,Ямпільський район Сумська область,41226, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" (вул. Заводська, 1,смт. Свеса,Ямпільський район Сумська область,41226, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек