Справа № 340/8166/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8166/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2025 №96 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 19.09.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до її страхового стажу для пенсії періоду роботи з 01.11.2002 по 28.07.2021 в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 03.06.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 19.09.2025 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії із зарахування до страхового стажу періоду роботи на посаді лікаря-дерматолога та лікаря - дерматовенеролога з 01.11.2002 по 28.07.2021 у подвійному розмірі за ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії оскільки комунальне некомерційне підприємство «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради, в якій працювала позивач не відноситься до переліку закладів відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому зарахувати вище вказаний період роботи в подвійному розмірі немає підстав. Позивач вважає таке рішення протиправним.

Представником відповідача відзив на адміністративний позов не подано.

Представником третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано до суду пояснення щодо позову, в якому зазначив про необґрунтованість вимог позивача ( а.с. 34-35).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами письмового провадження.

У період з 29.12.2025 по 02.01.2026 (включно) суддя Сагун А.В. тимчасово не здійснював правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці, 03.01.2026 та 04.01.2026 вихідні дні.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Позивач, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 03.06.2025 і отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.09.2025 позивачем подано заяву про проведення допризначення пенсії відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішенням якого від 26.09.2025 № 96 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ( а.с.96).

В рішення зазначено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяв по 31.12.2003, а за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. До заяви про перерахунок пенсії надана довідка №01-11/494 від 17.09.2025, видана Комунальним некомерційним підприємством «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради за період роботи з 01.11.2002 по 28.07.2021 ( а.с.11-12). Оскільки даний заклад не відноситься до переліку закладів відповідно до ст. 60. Зарахувати вище вказаний період роботи в подвійному розмірі немає підстав.

Позивач вважає рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії протиправним та просить здійснити перерахунок пенсії, у зв`язку з чим звернулася в суд за захистом свого порушеного права.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV ( далі по тексту - Закон 1058-IV).

Відповідно до частини першої ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження Системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно частини четвертої ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії га необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій встановлюється Кабінетом. Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється па підставі інших документів, виданих за місцем роботи. Служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються Дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і / годи з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціальною трудового стаж) приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціальною стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, па підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, вищевказаний порядок, як встановлено з його назви та змісту, поширюється саме на випадки коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

До заяви про перерахунок пенсії позивачем надана довідка №01-11/494 від 17.09.2,25, видана Комунальним некомерційним підприємством «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради за період роботи з 01.11.2002 по 28.07.2021.

У довідці зазначено, що робота позивача у період з 01.11.2002 по 28.07.2021 лікарем-дерматологом та лікарем - дерматовенерологом була пов`язана з лікуванням в амбулаторних умовах вірусних хвороб, які характеризуються ушкодженнями шкіри та слизових оболонок, з небезпечними хворобами (герпевірусна інфекція, оперізуючий лишай, трихомоніаз, гонококова інфекція, короста, мікоз, псоріаз, сифіліс, трихофітія і мікроскопія тощо) з живими збудниками інфекцій, вірусами, іммобілізацією блідих трипонем, які відповідно до наказу МОЗ України №133 від 19.07.1995 «Про затвердження переліку особливо небезпечних, небезпечних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб" відносяться до небезпечних інфекційних хвороб (зокрема, сифіліс, трихофітія, мікроспорія), протозоозів (трихомоноз), акарозів (короста).

Статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що інфекційні хвороби - не розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються віл заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку па приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освічу та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою (ст. 7 Закону №1645-III).

Згідно з роз`ясненнями, наданими у листі Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 № 625/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 16918/02-20. заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що робота в лепрозорпих і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, робота позивача у Смолінській МСЧ лікарем-дерматологом та лікарем - дерматовенерологом дає їй право на пільгове обчислення стажу для пенсії згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

За законом в спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, згідно вищенаведених правових висновків суд вважає, що ефективним захистом порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2025 №96 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 19.09.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до її страхового стажу для пенсії періоду роботи з 01.11.2002 по 28.07.2021 в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням виплачених сум.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн (а.с.25), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013, ), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2025 №96 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 19.09.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до її страхового стажу для пенсії періоду роботи з 01.11.2002 по 28.07.2021 в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН