Справа № 460/2510/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 січня 2026 року м. Рівне№460/2510/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Рівненській області щодо виконання рішення суду в адміністративній справі № 460/2510/23,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 460/2510/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023, позовні вимоги задоволено повністю, зокрема: визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146948,71грн відповідно податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.06.2023

14.07.2023 позивачу у справі виданий, зокрема, виконавчий лист № 1.

25.08.2023 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП № 72473953.

14.01.2026 позивач подав до суду заяву у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просить суд визнати взнати протиправною бездіяльність відповідача, суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області щодо неналежного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 460/2510/23.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Судом на підставі матеріалів даної справи встановлено, що позивач звертався до суду з позовними вимогами про: 1) визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146 948,71грн відповідно до податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018; податкового повідомлення-рішення № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018; податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019; податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019; 2) зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду.

Суд нагадує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023, позовні вимоги задоволено повністю, зокрема: визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146948,71грн відповідно податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019; зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду.

Відповідно до висновків суду, наведених у вказаному рішенні, «…суд дійшов до висновку, що у податкового органу існувало право на стягнення протягом 1095 днів з наступного дня після настання певної події - неподання податкової декларації, звіту, та/або спливу граничного строку сплати грошових зобов`язань, а також після фактичного подання декларації, але не пізніше наступних 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Натомість, вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на погашення податкового боргу, після спливу 1095-денного строку з дати виникнення податкового боргу, не відповідає положенням Податкового кодексу України.

Верховний Суд у рішенні від 06.02.2018 по справі К/9901/99/17 зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Відповідно до п. 101.4 ст. 104 ПК України, органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Ураховуючи викладені вище положення Податкового кодексу України, податковий борг із датою виникнення понад 1095 днів, який станом на момент звернення до суду становив 146948,71грн, підлягав визнанню безнадійним, що не було враховано відповідачем.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем було неправомірно, за відсутності правових підстав не проведено належного дослідження підстав виникнення всього боргу позивача та відмовлено у списанні такого згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 року».

Як стверджується матеріалами заяви, рішення відповідачем про списання податкового боргу не приймалось.

16.01.2024 відповідачем створено робочу групу, за наслідками засідання якої вирішено, що за даною заборгованістю не минув строк даності, встановлений ст. 102 ПКУ, тому у ГУ ДПС у Рівненській області відсутні підстави для визнання безнадійним та списання податкового боргу ОСОБА_1 .

Такі дії суб`єкта владних повноважень (фактично відмова у списанні податкового боргу за заявою ОСОБА_1 від 22.12.2022 всупереч висновкам рішення суду), є протиправними та свідчать про свідоме ігнорування висновків суду, наведених у рішенні від 31.03.2023 у справі № 460/2510/23, як наслідок, невиконання цього судового рішення, що набрало законної сили.

Вказане також підтверджується тим, що Головне управління ДПС у Рівненській області вже зверталось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 18 585,60 грн.; № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 91 454,40 грн.; № 0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 1441,55 грн.; № 0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 35 467,16грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 460/45795/22 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2024 року, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 460/45795/22 без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу, Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив, що відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, враховуючи все вищевикладене та з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2510/23, яке набрало законної сили 23.06.2023, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14.06.2024 року погодилася з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У березні 2025 року Головне управління ДПС у Рівненській області знову звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 126 921,56грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018, № 0-1705 від 04.03.2019, № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018, № 0-1705 від 04.03.2019.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 року у справі № 460/4287/25, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди вказали, що податковий борг, яким станом на момент звернення до суду у справі № 460/2510/23 становив 146948,71грн, підлягав визнанню безнадійним, що не враховано податковим органом.

Таким чином, станом на 13.01.2026 складається ситуація, коли рішення суду від 31.03.2023 року у справі № 460/2510/23 фактично не виконано, оскільки податковий борг продовжує рахуватись за ОСОБА_1 за даними ІКП, однак не може бути стягнутий в судовому порядку, про що свідчать рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі № 460/45795/22 та від 04.04.2025 у справі № 460/4287/25, які залишені без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2024 та від 17.06.2025, у зв`язку з визнанням його безнадійним згідно рішення суду від 31.03.2023 у цій справі № 460/2510/23.

Також варто зазначити, що 08.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію податкової застави на підставі акта опису майна від 17.03.2021, виданим ГУ ДПС у Рівненській області.

Отже наявність податкового боргу за ОСОБА_1 у ІКП, через не списання його згідно рішення у цій справі, перешкоджає позивачу розпоряджатись своїм майном, зокрема його відчужити, у зв`язку із наявністю обтяження у вигляді податкової застави.

У грудні 2025 року позивач повторно подав до відповідача заяву про списання податкового боргу, який визнано безнадійним згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 460/2510/23 від 04.12.2025 року.

10.12.2025 до ГУ ДПС у Рівненській області було подано заяву про надання дозволу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі.

29.12.2025 року від ГУ ДПС у Рівненській області надійшла відповідь від 24.12.2025 на заяви ОСОБА_1 згідно якої встановлено, що робочою групою з розгляду спірних питань при визначенні достатності підстав для визнання податкового боргу безнадійним та його списання згідно ст. 101 ПК України, вирішено що за даною заборгованістю не минув строк позовної давності, визначений ст. 102 ПК України, про що ОСОБА_1 повідомлено листом ще від 19.01.2024 № 479/6/17-00-13-02 09, тому відсутні підстави для визнання його безнадійним та списання.

Отже, невиконання рішення суду у справі № 460/2510/23 порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 .

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у справі № 460/2510/23, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/2510/23 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області щодо неналежного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 460/2510/23, які полягають у відмові у списанні податкового боргу за заявою ОСОБА_1 від 22.12.2022 всупереч висновкам рішення суду.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Установити Головному управлінню ДПС у Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 20 січня 2026 року.

Суддя Т.О. Комшелюк