Справа № 320/32372/25
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття зустрічного позову

та

об`єднання вимог зустрічного позову з первісним позовом

19 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 320/32372/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду 25 червня 2025 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення з розрахункових рахунків відповідача податкового боргу у розмірі 33988524,50 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року справу № 320/32372/25 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Луганського окружного адміністративного суду 08 грудня 2025 року.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі; визначено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів; встановлено сторонам строк для обміну заявами по суті справи; витребувано від відповідача докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду 29 грудня 2025 року надійшла зустрічна позовна заява з такими вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.06.2024 № в частині застосування податкових зобов`язань та штрафу у сумі 15810211,84 грн за порушення підпункту 177.2 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у місті Києві від 14.06.2024 № в частині застосування податкових зобов`язань та штрафу у сумі 1317517,66 грн за порушення пункту 16.1 Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.06.2024 № в частині застосування податкових зобов`язань та штрафу у сумі 16860795,00 грн за порушення пункту 181.1. статті 181, пункту 183.2, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у м. Києві від 20 серпня 2024 року № 0-2615 в частині застосування податкового боргу у сумі 33988524,50 грн;

визнати протиправним та скасувати рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою від 05 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу; зустрічну позовну заяву залишено без руху; запропоновано ОСОБА_1 протягом десяти календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску; документу про сплату судового збору в розмірі 21562,06 грн.

Від ОСОБА_1 12 січня 2026 року надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано заяву про поновлення процесуального строку, зустрічну позовну заяву із усуненими недоліками з додатками, а також документ про сплату судового збору в розмірі 21562,06 грн.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду про його пасивну поведінку, та зазначає, що контролював адвоката систематично.

ОСОБА_1 зазначає, що протягом усього періоду з листопада 2024 року по липень 2025 року він з періодичністю в один та більше разів на місяць звертався до адвоката за звітом, повідомленнями про хід справи, тощо. Отримання запевнень від професійного адвоката, якому було сплачено значний гонорар у розмірі 63000,00 грн, створювало у позивача обґрунтоване сподівання на належний захист. ОСОБА_1 вважає, що покладання на професійну допомогу адвоката є виправданою довірою, а не байдужістю.

ОСОБА_1 зазначає, що смерть адвоката (14.07.2025) призвела до втрати доступу до сформованого досьє справи, що перебувало у розпорядженні представника. Згідно зі статтею 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позову всі наявні докази. Подання позову на суму 33,9 млн грн без цих документів призвело б до порушення вимог КАС України та завідомого програшу справи. Період з вересня по грудень 2025 року був об`єктивно необхідним позивачу для: з`ясування причин мовчання адвоката та факту його смерті; відновлення досьє справи (поновити хронологію, структуризацію, докази, тощо).

Також ОСОБА_1 вказує, що йому знадобилося багато часу щоб зібрати відновити усі документи, сформувати чіткий та логічний план захисту, пошук нового вузькопрофільного адвоката, який має не тільки загальну судову практику, але й глибоке розуміння технічних та фінансових аспектів торгівлі на криптобіржах, консультації, тощо; формування позовної заяви.

Розглядаючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом в межах аргументів, наведених позивачем, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, заява № 4451/70, п. 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria, заява № 36760/06, п. 230). Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Тож позиція ЄСПЛ свідчить, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

ЄСПЛ також у справі «Корня проти Республіки Молдова» (Cornea v. the Republic of Moldova, заява № 22735/07, п.п. 21-26; констатовано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції) зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним й може підлягати в деяких випадках обмеженням. Суд повинен переконатись у тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до суду таким чином, що порушується сам зміст цього права. Більше того, обмеження буде неспівмірним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (рішення у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», заява № 26083/94, пункт 59). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує більше мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а являє собою бар`єр, який перешкоджає особі добитися розгляду по суті своєї справи компетентним судом (рішення у справі «Цалкізіс проти Греції» (Tsalkitzis v. Greece, заява № 11801/04, пункт 44).

Зважаючи на наведені ОСОБА_1 обставини, з метою забезпечення права доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу.

Таким чином, суд вважає, що позивач за зустрічним позовом усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до частин другої, третьої статті 177 КАС України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з частиною першою статті 178 КАС України зустрічна позовна заява, яка подається додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статтям 160, 161, 172 цього Кодексу.

Отже, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам статей. 160, 161, 172 КАС України, зустрічний позов пов`язаний із первісним позовом, виникає з одних правовідносин, і задоволення зустрічного позову може повністю або частково виключити задоволення первісного позову, що свідчить про достатність підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним.

При цьому, враховуючи вимоги частини четвертої статті 177 КАС України, суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити дату та час підготовчого засідання.

В уточненій зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування доказів від ГУ ДПС у м. Києві.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із частиною четвертою наведеної норми, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частин третьої, шостої-восьмої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

З приводу заявленого клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку про його розгляд та вирішення в підготовчому засіданні з метою урахування думки всіх учасників справи.

За приписами частини четвертої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Керуючись статтями 160, 161, 172, 177, 178, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу.

Прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 320/32372/25.

Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

Справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 16 лютого 2026 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Запропонувати Головному управлінню ДПС у м. Києві надати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного підпису протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі:

- відзив на зустрічну позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити сторонам строк для подання до суду відповіді на відзив та заперечення протягом 5 днів з дня одержання відзиву (відповіді на відзив).

Справа розглядатиметься суддею Пляшковою К.О. одноособово.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя К.О. Пляшкова