Справа № 420/1019/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1019/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України, в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України щодо невиплати в повному обсязі сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, неправомірною;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 невиплачене за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, грошове забезпечення в сумі 762514,11 грн.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач у спірний період проходив військову службу, яка вважається публічною службою згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 дійшов висновку, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року справа № 380/17776/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, 03 серпня 2023 року справа № 280/6779/22.

Так, відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 та текст статті 234 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

В означеному рішенні Конституційного Суду України вказано, що Законодавець, установлюючи тримісячний строк для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, не врахував, що зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим, призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав працівника, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України. Така законодавча конструкція ставить працівника, який перебуває у трудових відносинах, у менш захищене становище порівняно зі звільненим працівником, що суперечить принципу рівності та гарантії ефективного судового захисту.

Отже, установлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить частині першій статті 8, частині сьомій статті 43, частині першій статті 55 Конституції України.

Водночас, тримісячний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - ч. 2 ст.233 КЗпП України, є діючою нормою, оскільки Рішенням Конституційного Суду від 11.12.2025 року у справі №1-7/2024(337/24) визнана неконституційною нормою саме ч.1 ст.233 КЗпП України, яка стосується працівників, які продовжують роботу (службу).

Відтак, згідно з позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 по справі №1-7/2024(337/24), для працівника, який продовжує працювати не застосовується тримісячний строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору, тоді як у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні застосовується тримісячний строк звернення до суду з моменту звільнення (одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, предметом спору у вказаній справі є визнання бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України щодо невиплати в повному обсязі сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, неправомірною та стягнення з військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 невиплачене за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, грошове забезпечення в сумі 762514,11 грн.

При цьому, позивач у спірний період проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Також, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач 08.02.2024 року був визнаний непридатним до подальшої служби у ДШВ та виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Однак, до суду з позовною заявою, позивач звернувся до суду 15.01.2026.

Відтак, суддя доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки позивачем не надано доказів подальшого проходження військової служби.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У змісті позовної заяви позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви (15.01.2026) він проходить військову службу, однак доказів на підтвердження цього до позовної заяви не надає.

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, суд зазначає позивачу про необхідність подання до суду:

доказів проходження ОСОБА_1 військової служби станом на дату подання позовної заяви (15.01.2026) або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку.

Окрім того, згідно зі ст.49 КАС України, треті особи поділяються на два види: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

Як встановлено суддею, позивач в якості третьої особи зазначає Міністерство оборони України.

Проте, позивачем у змісті позовної заяви не доведено необхідність залучення третьої особи, зокрема позивач не наводить обґрунтування того, яким чином та на які саме права та обов`язки Міністерства оборони України може вплинути рішення суду у вказаній справі.

Суд зазначає, що рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки третьої особи, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2023 року у справі № 811/1867/18, від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17.

Відтак, позивачу необхідно уточнити коло учасників процесу шляхом надання уточненої позовної заяви або надати обґрунтовану заяву щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи - Міністерства оборони України, із зазначенням про залучення такої третьої особи на стороні позивача або відповідача.

Відповідно до вимог п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя робить висновок, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

доказів проходження ОСОБА_1 військової служби станом на дату подання позовної заяви (15.01.2026) або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку;

обґрунтованої заяви щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерства оборони України, із зазначенням про її залучення на стороні позивача або відповідача, а також з обґрунтуванням яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки вказаної особи, або уточнити коло учасників справи та надати відповідні уточнення до позовної заяви.

Керуючись ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового забезпечення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО