Справа № 340/7432/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/7432/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Міністерства освіти та науки України (надалі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України №3/8653-25 від 07.10.2024 року у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 ЗУ "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є здобувачем вищої освіти за ступенем бакалавр та проходить навчання в Центральноукраїнському національному технічному університеті на денній формі навчання за спеціальністю «Агроінженерія», що відповідає рівню ступеня вищої освіти: перший (бакалаврський) рівень.

З метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації отримав із закладу освіти довідку ЄДЕБО №520569 від 12.11.2024, у якій було вказано про порушення визначеної частиною 2 статті 10 Закону України від 05.09.2017 №2145-VIII Про освіту (далі Закон №2145-VIII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) послідовності здобуття освіти.

Не погодившись із наведеними у довідці відомостями через свого представника 26.09.2025 звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою, в якій просив внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо черговості здобуття освіти.

Однак відповідач листом від 07.10.2025 №3/8653-25 повідомив позивачу, що повторне зарахування на навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавра здійснюється у непослідовному порядку, тому підстави для внесення відповідних змін до ЄДЕБО відсутні.

Позивач вважає, що факт попереднього навчання і подальшого відрахування, не має жодного значення, адже основним фактом є саме здобуття освіти відповідного рівня.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що згідно з інформації з Єдиної державної електронної бази з питань освіти ОСОБА_1 01.09.2014 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Центральноукраїнського національного технічного університету та був відрахований з цього закладу освіти 12.09.2014. Разом з тим, 10.08.2024 позивач повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до цього ж навчального закладу.

Вказує, що повторне зарахування особи на навчання за тим самим рівнем освіти вважається порушенням послідовності освітніх рівнів у розумінні Закону України "Про освіту", адже особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти. Поряд з цим, відрахуванням із закладу вищої освіти до присудження ступеня вищої освіти неуспішно завершується етап навчання.

На даний час позивач здобуває вищу освіту в непослідовному порядку, оскільки раніше вже був зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавр до Центральноукраїнського національного технічного університету. Відтак, довідка про здобувача освіти за даними ЄДЕБО щодо позивача сформована правильно, а наведена у ній інформація відповідає дійсності.

Зауважує, що Міністерство освіти і науки України виступає розпорядником ЄДЕБО, тобто є суб`єктом, який уповноважений на ведення ЄДЕБО, а державне підприємство "Інфоресурс" - технічним адміністратором ЄДЕБО, і жодних владних управлінських функцій відносно позивача не вчиняли.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

10.11.2025 позивач надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказує на безпідставність доводів відповідача щодо здобуття ним знань, умінь, навичок та загальних компетентностей під час навчання у вищому навчальному закладі у 2014 році, адже загальна тривалість навчання становила всього 12 календарних днів (дата зарахування 01.09.2014, а дата відрахування 12.09.2014). Наголошує, що саме відповідач є відповідальними за створення та функціонування бази даних ЄДЕБО тому є належним відповідачем у справі.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.

04.11.2025 ухвалою Кіровоградського окружного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.06.2001 закінчив навчання у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №31 м. Кіровоград та отримав Атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_1 (а.с. 11, 12).

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти позивач у період з 01.09.2014 по 12.09.2014 навчався у Центральноукраїнського національного технічного університету на заочній формі навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, однак був відрахований у зв`язку з порушенням умов контракту (а.с. 11).

Наказом №1-П від 10.08.2024 позивач зарахований студентом першого курсу денної форми навчання до Центральноукраїнського національного технічного університету для здобуття освітнього рівня бакалавр за спеціальністю (208) Агроінженерія з датою завершення навчання 30.06.2028 (а.с. 10).

12.11.2024 на ім`я позивача сформовано довідку про здобувача освіти за даними ЄДЕБО №520569, у рядку На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту зазначено: Ні, порушує (а.с. 10).

Представник позивача, адвокат Вероніка Грабовська, 26.09.2025 звернулася до Міністерства освіти і науки України із адвокатським запитом, у якому просила усунути виявлені помилки щодо послідовності здобуття освіти ОСОБА_1 та надати довідку про здобувача освіти за даними ЄДОБУ із зазначенням у графі щодо порядку отримання освіти «Так, не порушує» (а.с. 13, 19).

У відповідь на вказане звернення Міністерство освіти і науки України листом №3/8653-25 від 07.10.2025 повідомило позивачу, що листом МОН від 03.06.2024 №1/9758-24 визначено алгоритм, за яким повторний вступ (повторне зарахування) у термінах визначення поточного здобуття освіти у послідовності свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Згідно відомостей з ЄДЕБО ОСОБА_1 01.09.2014 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Центральноукраїнського національного технічного університету та був відрахований з цього закладу освіти 12.09.2014. 10.08.2024 позивач повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Центральноукраїнського національного технічного університету, що свідчить про здобуття освіти у непослідовному порядку (а.с. 15).

Не погоджуючись із відмовою Міністерства освіти і науки України щодо внесення в Єдину державну електронну базу з питань освіти відомостей про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює та визначає Закон України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-XII).

Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно з вимогами пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Додатком 5 до Порядку №560 затверджено перелік документів, що подаються військово-зобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти; для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта/провізора)-інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор)-інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.

Додатком 9 до Порядку №560 затверджено форму довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту". При цьому документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Спірними у цій справі є правовідносини щодо дотримання послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII у контексті застосування пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулює та визначає Закон №2145-VIII (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII передбачено такі рівні освіти: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону №2145-VIII повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти. Повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки (частина 3 цієї статті).

Згідно з частиною 7 статті 12 Закону №2145-VIII здобуття профільної середньої освіти передбачає два спрямування:

академічне - профільне навчання на основі поєднання змісту освіти, визначеного стандартом профільної середньої освіти, і поглибленого вивчення окремих предметів з урахуванням здібностей та освітніх потреб здобувачів освіти з орієнтацією на продовження навчання на вищих рівнях освіти;

професійне - орієнтоване на ринок праці профільне навчання на основі поєднання змісту освіти, визначеного стандартом профільної середньої освіти, та професійно орієнтованого підходу до навчання з урахуванням здібностей і потреб учнів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 22.06.2001 закінчив навчання у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №31 м. Кіровоград та отримав Атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_1 .

Отже, позивач здобув повну загальну середню освіту.

Відповідно, перший (бакалаврський) рівень вищої освіти є послідовним рівнем освіти.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях встановлює та створює Закон України 01 липня 2014 року №1556-VII "Про вищу освіту" (далі - Закон №1556-VII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 5 Закону №1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 6 Закону №1556-VII атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту. Атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи). Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію. Атестація осіб на першому (бакалаврському) та/або другому (магістерському) рівнях вищої освіти може включати єдиний державний кваліфікаційний іспит, що проводиться за спеціальностями та в порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону №1556-VII встановлено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва. Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України. Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Отже, фізична особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню, у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою та виконання відповідної освітньої програми необхідного обсягу.

У постанові від 29.10.2025 у справі № 200/5372/24 Верховний Суд сформував такий правний висновок:

"… нормативне визначення поняття "послідовності поточного здобуття освіти" у законі відсутнє, однак зі змісту норм частини другої статті 10 Закону №2145-VIII розуміється, зокрема, що перший (бакалаврський) рівень вищої освіти є вищим за раніше здобутий особою рівень повної загальної середньої освіти й така послідовність здобуття освіти відповідає положенням зазначеної статті.

54. При цьому закон передбачає, що особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію, присуджується відповідний ступень вищої освіти, у тому числі бакалавр, та видається документ про вищу освіту, зокрема, диплом бакалавра. З моменту отримання документа про вищу освіту особа вважається такою, що завершила навчання і фактично здобула вищу освіту за відповідним ступенем".

Матеріалами справі підтверджено, що позивач 01.09.2014 був зарахований на заочну форму навчання до Центральноукраїнського національного технічного університету для здобуття освітнього ступеня бакалавра, однак був відрахований з навчального закладу 12.09.2014, тобто навчання не завершив, та відповідний диплом не отримав.

Суд зазначає, що для встановлення факту дотримання послідовності здобуття освіти необхідно враховувати лише раніше здобуті рівні освіти, тобто завершене навчання, яке підтверджено документом державного зразка - дипломом чи свідоцтвом, а тому відсутність у позивача диплома бакалавра, за наявності диплома кваліфікованого робітника, не перешкоджає позивачу повторно поступати на навчання для отримання кваліфікаційного рівня бакалавр.

На факт незавершеності здобуття позивачем освіти безумовно вказують також відомості зі спірної довідки ЄДЕБО (щодо позивача), згідно із якими до цієї бази включено лише атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_1 . Тобто, ОСОБА_1 не отримував жодного документа про вищу (передвищу) освіту (диплома бакалавра, молодшого бакалавра чи магістра).

Також, 10.08.2024 позивача зараховано на навчання до Центральноукраїнського національного технічного університету для здобуття освітнього рівня бакалавр за спеціальністю (208) Агроінженерія з датою завершення навчання 30.06.2028.

Враховуючи наведене, оскільки позивач не завершив навчання за освітнім рівнем бакалавр, його вступ для здобуття вищої освіти, за наявності лише раніше здобутої повної загальної середньої освіти не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

Аналогічні правові висновки у схожих правовідносинах наведені у постановах Верховного Суду від 29.10.2025 у справі №200/5372/24, від 26.11.2025 №160/29658/24, від 15.01.2026 № 300/2794/25.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також звертає увагу на конструкцію норми пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, а саме: здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти. Словосполучення здобутий рівень освіти безумовно вказує на факт завершеності процесу здобуття освіти, позначення завершеного і офіційно підтвердженого рівня освіти, чого у спірних правовідносинах не було.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 2 Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2025 №872 (далі Положення № 872), реєстр здобувачів освіти - складова Єдиної електронної бази, в якій міститься інформація, яку створено та/або внесено (передано) та у випадках і порядку, визначених цим Положенням, верифіковано в Єдиній електронній базі, про осіб, які здобувають професійну (професійно-технічну), фахову передвищу, вищу освіту в суб`єктах освітньої діяльності незалежно від форми власності та сфери управління, що мають ліцензії на провадження освітньої діяльності (крім вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, наукових установ, які належать до сфери управління державних органів, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, закладів фахової передвищої військової освіти) або подали декларації про провадження освітньої діяльності без отримання ліцензії у випадках та порядку, визначених законодавством у сфері ліцензування.

Пунктом 4 Положення №872 визначено, що власником Єдиної електронної бази та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава в особі МОН. Держателем Єдиної електронної бази є МОН, адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс, що належить до сфери управління МОН (далі - адміністратор). МОН є володільцем інформації, що міститься в Єдиній електронній базі.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2025 у справі № 200/5372/24 дійшов висновку, що формування інформації з ЄДЕБО для видання документів у сферах, зокрема, вищої освіти здійснюється автоматизовано з використанням програмного забезпечення, вимоги до якого встановлює МОН України як розпорядник зазначеної системи, який також є володільцем вказаної інформації та має повний доступ до неї як уповноважений суб`єкт. Формування довідки про здобувача освіти є результатом виконання вказаним Міністерством закріплених за ним у законі повноважень. Отже, належним відповідачем за пред`явленим позовом є саме Міністерство освіти і науки України.

Відтак, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти стосовно відсутності порушення ОСОБА_2 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", є протиправними.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. Так, у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістовне наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Отже, на переконання суду ефективним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену при поданні позовної заяви до суду суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 241 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти стосовно відсутності порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (, проспект Берестейський, місто Київ, Київська область, 01135) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач Міністерство освіти і науки України (, проспект Берестейський, місто Київ, Київська область, 01135).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК