Справа № 520/253/26
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання прийняття до розгляду уточнених вимог позову

21 січня 2026 року справа № 520/253/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву від 07.01.2026р. про уточнення позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про 1) визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оформлену листом від 31.12.2025 «Про розгляд звернення» в перерахунку з 07.04.2025 року ОСОБА_1 пенсії відповідно довідки про заробітну плату №149 від 24.11.2016 із заробітної плати за серпень 1986р.- 2029,46 руб. згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6972, складеної 16.08.2016 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 07.04.2025 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки від 24.11.2016 року № 149 із заробітної плати згідно з висновком судової - економічної експертизи № 6972, складеної 16.08.2016 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, а саме за серпень 1986 року - 2029,46 руб., без обмеження її максимальним розміром відповідно до рішення Конституційного суду України від 20.03.2024 року №2-р(11), з урахуванням раніше проведених виплат,

встановив:

Ухвалою суду від 06.01.2025 р. було відкрито провадження у даній справі в порядку ст. 263 КАС України, витребувано докази.

07.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд подальший розгляд справи № 520/253/26 здійснювати за вимогами: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оформлені листом від 31.12.2025 «Про розгляд звернення» про відмову в перерахунку з 07.04.2025 року ОСОБА_1 пенсії відповідно довідки про заробітну плату №149 від 24.11.2016 із заробітної плати за серпень 1986р.- 2029,46 руб. згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6972, складеної 16.08.2016 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса; 2) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою КМУ № 1778 від 30.12.2025 р.; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 07 квітня 2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки від 24.11.2016 р. № 149, виходячи з розрахунку заробітної плати, встановленої висновком судово- економічної експертизи № 6972 від 16.08.2016 р. (за серпень 1986 року - у розмірі 2029,46 руб.), без обмеження пенсії максимальним розміром та з 01.01.2026 року - без застосування норм Постанови КМУ № 1778 від 30.12.2025 р., з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування названого процесуального документа заявником зазначено, що в особистому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України згідно з рішенням ПФУ від 05.01.2026 р., розмір пенсії з надбавками становить 44.730,64 грн. Однак, починаючи з січня 2026 року відповідач почав виплачувати пенсію у значно меншому розмірі - 32.560,63 грн., застосовуючи до нарахованої суми обмеження (коефіцієнти пониження) на підставі постанови КМУ від 30.12.2025р. № 1778.

Таким чином, сума щомісячного недоотримання пенсії внаслідок застосування Постанови КМУ від 30.12.2025р.№ 1778 становить - 12.170,01 грн. Заявник твердив, що застосування відповідачем Постанови КМУ від 30.12.2025р. № 1778 є грубим порушенням конституційних прав пенсіонера.

Вирішуючи юридичну долю означеного процесуального документу суд зазначає, що до поданого процесуального документа слід застосувати положення ст. 47 КАС України, частиною 1 якої визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, наведеною нормою процесуального закону передбачено, що позивач має право або змінити предмет позову, або підстави шляхом подання письмової заяви не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Окрім того, позивач може збільшити позовні вимоги шляхом подання письмової заяви не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову ч.1 ст.47 КАС України не передбачена.

При цьому, суд вважає, що зміна предмету позову повинна стосуватись виключно тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду, тобто існували у дійсності станом на календарну дату подачі первісного позову.

Окремо суд зважає, що уникнення судом надмірного формалізму та уникнення судом надмірної гнучкості у даному конкретному випадку означає, що ані зміна предмету позову, ані збільшення позовних вимог не повинно призводити до фактичної подачі нового адміністративного позову поза межами правил розподілу судових справ за ст.31 КАС України.

Отримана судом заява про уточнення позовних вимог не узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 47 КАС України, оскільки окрім зміни предмету позову, доповнена іншою вимогою (іншим предметом) з окремими підставами позову з відповідними обставинами.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕC відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; показник відсотка втрати працездатності складає - 80%.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 по справі №520/17121/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №282 від 25.11.2020 року про перерахунок ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року, по формулі використаній в пункті 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення якої провести шляхом множення відсотку втрати працездатності, в даний час - 80%, на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, і кожного наступного (відповідного) року в разі збільшення розмірів мінімальної заробітної плати на протязі року, встановленої законом на відповідний рік, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, починаючи з 26.04.2019 року.

15.09.2023р. (тобто після ухвалення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 по справі №520/17121/20 ) позивич подав звернення з приводу перерахунку та виплатиу пенсії по інвалідності відповідно до ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і просив розрахунок та обчислення розміру пенсії провести згідно з положеннями постанови КМУ від 09.12.2021 №1307 за довідкою про заробітну плату в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС від 24.11.2016 №149.

Листом від 18.10.2023р. №28677-31664/0-02/8-2000/23 заявника було сповіщено про порядок нарахування пенсії по інвалідності та порядок звернення до Головного управління.

21.09.2023р. позивач подав звернення про перерахунок пенсії.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2023 №59 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 24.11.2016 №149.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023р. по справі №520/28257/23 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) від 29.09.2023 № 59. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) та прийняти рішення щодо перерахунку та виплати пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 24.11.2016 № 149, виданою ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Тож, спір у справі №520/28257/23 стосувався перерахунку пенсії заявника із урахуванням довідки ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 24.11.2016 № 149 за зверненням позивача від 21.09.2023р.

08.04.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії згідно з довідкою ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» про заробітну плату в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС від 24.11.2016 №149. Також позивач просив розрахунок та обчислення розміру пенсії провести відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. №886, з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 11,33520 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХП «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)2024.

Вказана заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.04.2024 №59 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 24.11.2016 №149, виданої ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 №643/491/16-ц, оскільки у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 по справі №520/28257/23 не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії згідно вказаної довідки.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.04.2024 №59 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 24.11.2016 №149, виданої ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 №643/491/16-ц, оскільки у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 по справі №520/28257/23 не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії згідно вказаної довідки.

Не погодившись із вказаним рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024р. по справі №520/10595/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №59 від 15.04.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки №149 від 24.11.2016, виданої ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням довідки від №149 від 24.11.2016 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 20.07.1986 по 22.08.1986, виданої ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", з урахуванням раніше виплачених сум пенсії. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі №520/10595/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 520/10595/24 - залишено без змін.

Рішення суду по справі №520/10595/24 набрало законної сили - 07.04.2025р.

Тож, спір у справі №520/10595/24 стосувався перерахунку пенсії заявника із урахуванням довідки ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 24.11.2016 № 149 за зверненням позивача від 08.04.2024р.

Згідно з наявними у справі №520/253/26 копіями письмових документів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024р. по справі №520/10595/24 ГУ ПФУ в Харківській області 07.04.2025р. було проведено перерахунок пенсії заявника з 07.04.2025р.; розмір пенсії після перерахунку склав - 44.637,04грн. (а.с.27).

16.12.2025р. заявник подав звернення з приводу перерахунку і виплати пенсії із фактичної заробітної плати за дні роботи у зоні відчуження за серпень 1986 року із суми - 2.029,46руб. за довідкою ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» про заробітну плату в зоні відчуження від 24.11.2016 №149, виданої відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 №643/491/16-ц та підтвердженої висновком судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 16.08.2016р. №6972 без обмеження максимальним розміром та без застосування постанови КМУ від 03.01.2025р. №1 (далі за текстом - Звернення).

У відповідь на згадане Звернення ГУ ПФУ у Харківській області було складено лист від 31.12.2025р. №47251-52084/О-03/8-2000/25.

Доказів прийняття суб`єктом владних повноважень на Зверненням рішення у порядку ч.5 ст.45 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсйне страхування" матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звідси слідує, що об"єктом судового захисту у порядку адміністративного судочинства є порушене право (або ущемлений інтерес) приватної особи, котре мало місце до події настання календарної дати подання позову до суду.

З приписів ч.1 ст.5 КАС України витікає неможливість розгляду у порядку адміністративного судочинства питань захисту прав та інтересів заявника у майбутніх правовідносинах, котрі на момент звернення до суду ще не склались у часі.

Зміст положень ст.ст.242 та 246 КАС України (зокрема, п.4 ч.4 ст.246 КАС України, де указано, що у мотивувальній частині рішення зазначаються: чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку) також підтверджує неможливість розгляду у порядку адміністративного судочинства питань захисту прав та інтересів заявника у майбутніх правовідносинах, котрі на момент звернення до суду ще не склались у часі.

Статтею 3811 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 3811 КАС України); Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч.2 ст.3811 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тож, судовий контроль у порядку ст.382 КАС України та у порядку ст.383 КАС України здійснюється судом за станом виконання суб"єктом владних повноважень резолютивної частини судового акту (а у випадку включення до резолютивної частини судового акту словоформи - "з урахування висновку суду"/"з урахуванням правової оцінки суду" (або інших подібних формулювань) - також і мотивувальної частини судового акту.

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсйне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

У разі постановлення судового рішення про зобов"язання суб`єкта владних повноважень здійснити провести/вчинити дії з приводу) перерахунок і виплату пенсії з урахуванням раніше проведених платежів суспільні відносини з приводу виплати боргу за пенсією минулих періодів відносно хронологічної дати виконання суб"єктом владних повноважень рішення суду про перерахунок пенсії регламентоані приписами ст.46 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсйне страхування".

Натомість, суспільні відносини з приводу виплати поточних пенсійних платежів відносно хронологічної дати виконання суб"єктом владних повноважень рішення суду про перерахунок пенсії регламентовані приписами ст.47 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Саме у цих правовідносинах (тобто правовідносинах з приводу виплати поточних пенсійних платежів після виконання судового акту про перерахунок розміру платежу соціального характеру) суб"єктом владних повноважень можуть бути вчинені окремі та самостійні управлінські волевиявлення з приводу обчислення розміру пенсії до виплати, а саме: 1) у порядку ст.2 розділу І чи п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у спосіб застосування обмеження максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність; 2) у порядку постанови КМУ від 03.01.2025р. №1 у спосіб застосування понижуючих коефіцієнтів; 3) у порядку постанови КМУ від 30.12.2025р. №1778 у спосіб застосування понижуючих коефіцієнтів; 4) у порядку постанови КМУ від 14.07.2025р. №821 у спосіб виплати поточних платежів не у повному обсязі.

Проте, в аспекті ч.1 ст.2 КАС України ці майбутні управлінські волевиявлення суб"єкта владних повноважень не є предметом вже існуючого спору з приводу спонукання суб"єкта владних повноважень до проведення перерахунку і виплати пенсії і не входять до предмету доказування в окресленому спорі згідно з ч.2 ст.73 КАС України.

Відносно цих майбутніх управлінських волевиявлень згідно з ст.382 та ст.383 КАС України не може бути здійснений судовий контроль у спорі з приводу спонукання суб"єкта владних повноважень до проведення перерахунку і виплати пенсії, адже на момент виникнення спору з приводу відмови суб"єкта владних повноважень у перерахунку пенсії або ухилення суб"єкта владних повноважень від перерахунку пенсії (у спосіб вчинення бездіяльності) спору з приводу виплати пенсії після виконання судового акту про перерахунок розміру платежу соціального характеру фактично не існує.

Отже, подана стороною позивача заява про уточнення позовних вимог (в частині спонукання суб"єкта владних повноважень до проведення платежів після перерахунку пенсії без застосування постанови КМУ від 30.12.2025р. №1778) змінює предмет позову, додає нові вимоги, які мають відмінний від первісного позову предмет позову та підстави, тобто обставини, які обґрунтовують новий предмет позову, що виключає можливість прийняття її до провадження.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) про те, що позивач має право змінити лише предмет або підстави позову. У цій постанові суд дійшов висновку, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладені вище мотиви, суд доходить до переконання про те, що поданий заявником процесуальний документ містить вимоги стосовного нового спору, який не може бути прийнятий судом до провадження без належної процедури автоматизованого розподілу судової справи у порядку ст.31 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що заява позивача необґрунтована та задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про уточнення позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 21, 47, 167, 241-243, 248, 256, 263, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Відмовити у прийнятті до провадження у межах справи №520/253/26 заяви ОСОБА_1 від 07.01.2026р. про уточнення позовних вимог.

2. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з дати прийняття (з моменту підписання); може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко