Справа № 420/27806/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Фермерського господарства «АМА-ТРАНС» (, 67500, Одеська область, смт. Доброслав, пр-т. Свободи, буд. 2, корпус Б) про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 серпня 2025 року через підсистему Електронний суд (сформовано 15.08.2025 року) надійшла позовна заява Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Фермерського господарства «АМА-ТРАНС» (, 67500, Одеська область, смт. Доброслав, пр-т. Свободи, буд. 2, корпус Б), в якій представник просить:

- Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АМА-ТРАНС" на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 53 024, 53 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2 385, 90 грн. Банк ГУ ДКСУ в Одеській області, Доброславська селищна ТГ, ГУК в Од.обл./смт Доброслав/50070000, , Казначейство України(ел. адм. подат.), UA0015684, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік.

Ухвалою від 20 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за рік склала 8 осіб. Таким чином, представник позивача зазначає, що середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю відповідно до нормативу складає 1 особа.

Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, представник позивача зазначає, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 53024,53 грн.

Проте, всупереч ст. 20 цього Закону відповідач самостійно в строк до 15 квітня 2025 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не сплатив.

Також станом на 14.07.2025 року Відповідач повинен сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 2385,90 грн.

Через канцелярію суду 10.09.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідач вчинив усі належні дії визначені чинним законодавством, створив та забезпечив працевлаштування у 2024 році 1 особи з інвалідністю, а саме ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог законодавства відповідач виконав норматив робочих місць в розумінні статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» за 2024 рік оскільки 23.12.2024 прийняв на посаду водія транспортних засобів ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю. Такі відомості, серед іншого, підтверджуються звітами поданими до податкового органу.

Тобто, відповідно до наданих доказів у 2024 році на підприємстві працювала особа з інвалідністю, що звільняло відповідача від обов`язку подання звітності про наявність вільних вакансій для осіб з інвалідністю.

З наведеного слідує, що відповідачем виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Крім того, обов`язок у відповідача щодо створення місця для працевлаштування особи з інвалідністю виник саме 23.12.2024, коли прийняті на роботу 6 осіб (серед яких була особа з інвалідністю). Слід зазначити, що товариством з обмеженою відповідальністю «АМА-ТРАНС» виконано норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю у 2024 році. Однак, через допущення помилки в поданні звітів, працівника ОСОБА_1 не було зазначено в звіті, як особу з інвалідністю. ОСОБА_1 працює в ТОВ «АМА-ТРАНС» з 23.12.2024 року, працевлаштований місяцем у якому середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу товариства, склала коефіцієнт 8, 58.

Відтак, з 23.12.2024 ОСОБА_1 працевлаштований у ТОВ «АМА-ТРАНС», займає посаду водія автотранспортного засобу та місце передбачене для працевлаштування особи з інвалідністю.

Крім того, що відповідач звертався до Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю задля повідомлення інформації про помилку у поданих звітах - не зазначенням ОСОБА_1 , як особи, яка є особою з інвалідністю, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав помилкові дані про відсутність працевлаштування на ТОВ «АМА-ТРАНС» особи з інвалідністю. ТОВ «АМА-ТРАНС» виправило попередні звіти шляхом подачі уточнюючих. Відповідні документи були надані, як додатки до даної заяви. Однак, позивач не бере до уваги надані пояснення, що підтверджується відповідями на звернення відповідача.

Через канцелярію суду 11.09.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Через канцелярію суду 19.09.2025 року від відповідача надійшли письмові пояснення на додаткові пояснення відповідача.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, ТОВ «АМА-ТРАНС» 8 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена з інвалідністю - 0 особа.

Фонд оплати праці штатних працівників 848392,42 грн.

Середня річна заробітна плата штатного працівника 106049,05 грн.

Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 53024,53 грн.

Відповідно до квитанції від 04 березня 2025 року вказаний розрахунок розміщено в електронному кабінеті роботодавця ТОВ «АМА-ТРАНС», на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, 04.03.2025 о 12:09:45.

Проте відповідач не сплатив у добровільному порядку нараховані суми адміністративно-господарської санкції.

Також у позовній заяві представник позивача зазначив, що станом на 14.07.2025 року Відповідач повинен сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 2385,90 грн.

Також, відповідно до листа від 21.04.2025 року вбачається, що Доброславський відділ Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості протягом 2024 року, зокрема, ТОВ «АМА-ТРАНС» не інформували про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.

Поряд з цим, як зазначив представник відповідача, ТОВ «АМА-ТРАНС» були подані звіти про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску до контролюючих органів з помилковими даними.

Надалі, відповідачем були подачі уточнюючі звіти за грудень 2024 року, січень - березень 2025 року, та виправлено помилки.

Також, було надано уточнюючі відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за грудень 2024 року, січень, лютий, березень 2025 року.

Судом встановлено, що 25.06.2025 року представником ТОВ «АМА-ТРАНС» було направлено на адресу Керівника Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву про скасування розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, в якій зазначено, що через допущені у звітах помилки працівника ОСОБА_1 не було зазначено як особу з інвалідністю, який працює в ТОВ «АМА-ТРАНС» з 23.12.2024 року на посаді водія.

Листом від 27.06.2025 року №1035 Одеське обласне відділення повідомило представника ТОВ «АМА-ТРАНС», що протягом 2024 року на підприємстві не працювало жодної особи з інвалідністю. Отже відповідач не виконав норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

З боку відповідача, 22.07.2025 року у відповідь на лист від 27.06.2025 року представником ТОВ «АМА-ТРАНС» було направлено заяву (повторно).

Листом від 28.07.2025 року Одеське обласне відділення надіслало на адресу представника відповідача лист № 1165/05 (відповідь на заяву) в якому зазначили, що особа з інвалідністю ОСОБА_1 працював на ТОВ «АМА-ТРАНС» менше одного місяця. Та відповідно до роз`яснень спеціалістів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у листі від 26.03.2007 року № 1/6-172 норматив вважатиметься виконаним, якщо особа з інвалідністю пропрацювала 6 повних місяців звітного року. Таким чином, відповідачем не виконано норматив.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.

Відповідно ст.19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (далі - Закон № 875-ХІІ, Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

У межах зазначеного нормативу здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Таким чином, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком таких осіб для працевлаштування, але підприємство має створити робоче місце для особи з інвалідністю та вжиті всі необхідні заходи щоб така особа могла дізнатися про створене робоче місце.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто, заходів для недопущення господарського правопорушення.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю, з огляду на приписи Порядку подання підприємствами, установами організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

На виконання пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI, наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі - Порядок № 316).

Згідно із пунктом 5 Порядку № 316 форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відтак, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI та Порядку № 316;

у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа 21.04.2025 року вбачається, що Доброславський відділ Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості протягом 2024 року, зокрема, ТОВ «АМА-ТРАНС» не інформували про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.

Поряд з цим, як зазначив представник відповідача, ТОВ «АМА-ТРАНС» були подані звіти про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску до контролюючих органів з помилковими даними.

Надалі, відповідачем були подачі уточнюючі звіти за грудень 2024 року, січень - березень 2025 року, та виправлено помилки.

Також, було надано уточнюючі відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за грудень 2024 року, січень, лютий, березень 2025 року.

Як зазначив представник відповідача у відзиві, станом на грудень 2024 року середньообліковачисельністьштатнихпрацівниківоблікового складу товаристваскладалакоефіцієнт 8, 58.

Згідно з ч.4 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2025 року представником ТОВ «АМА-ТРАНС» було направлено на адресу Керівника Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву про скасування розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, в якій зазначено, що через допущені у звітах помилки працівника ОСОБА_1 не було зазначено як особу з інвалідністю, який працює в ТОВ «АМА-ТРАНС» з 23.12.2024 року на посаді водія.

Листом від 27.06.2025 року №1035 Одеське обласне відділення повідомило представника ТОВ «АМА-ТРАНС», що протягом 2024 року на підприємстві не працювало жодної особи з інвалідністю. Отже відповідач не виконав норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

З боку відповідача, 22.07.2025 року у відповідь на лист від 27.06.2025 року представником ТОВ «АМА-ТРАНС» було направлено заяву (повторно).

Листом від 28.07.2025 року Одеське обласне відділення надіслало на адресу представника відповідача лист № 1165/05 (відповідь на заяву) в якому зазначили, що особа з інвалідністю ОСОБА_1 працював на ТОВ «АМА-ТРАНС» менше одного місяця. Та відповідно до роз`яснень спеціалістів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у листі від 26.03.2007 року № 1/6-172 норматив вважатиметься виконаним, якщо особа з інвалідністю пропрацювала 6 повних місяців звітного року. Таким чином, відповідачем не виконано норматив.

Надаючи оцінку вказаному, суд враховує, що відповідачем неодноразово здійснювалось інформування позивача про допущені та згодом виправлені помилки у звітності стосовно працівників які є особами з інвалідністю, проте позивачем вказані пояснення не були враховані, суд доходить висновку, що вказане свідчить про те, що відповідач не підпадає під вказану норму Закону, а тому ТОВ «АМА-ТРАНС» не порушено нормативу передбаченого ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що позивачем протиправно застосовано до позивача адміністративно-господарських санкції та стягнення пені, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не належать задоволенню.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є необґрунтованими, у зв`язку з чим не належать задоволенню.

У зв`язку із відсутністю доказів понесення відповідачем судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовної заяви Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Фермерського господарства «АМА-ТРАНС» (, 67500, Одеська область, смт. Доброслав, пр-т. Свободи, буд. 2, корпус Б) про стягнення адміністративно-господарських санкцій, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Cуддя Л.Р. Юхтенко

.