Справа № 520/26058/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 січня 2026 р. справа № 520/26058/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, буд. 40, 6 пов.,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61166, ) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 764 від 18.08.2025, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 765 від 18.08.2025, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ознайомившись із прийнятими рішеннями, вважає їх протиправними, оскільки Відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством. Оскаржувані рішення не відповідають критеріям правомірності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України. А тому, оскаржувані рішення є незаконними, необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що ФО-П ОСОБА_1 в позовній заяві не тільки не спростовує факт пошуку на вакантну посаду саме жінки, а й підтверджує вищевикладене наступним твердженням: «…використано формулювання «прибиральницю/посудомийницю», це фемінітивна форма в граматичному сенсі, оскільки містить лематичні форми «прибиральниця» і «посудомийниця»; суфікси -иця / -ниця в українській утворюють назви осіб жіночого роду. У наведеному реченні вони стоять у знахідному відмінку однини («запрошує кого?» прибиральницю-посудомийницю), тому мають закінчення -у…». Використання Позивачем фемінітиву «прибиральниця/посудомийниця» є акцентуванням гендерних відмінностей, що надає вищевказаному рекламному напису змістової чіткості, та призводить до однозначності трактування статі особи що має право обійняти вакантну посаду згідно до розміщеного оголошення. З урахуванням того факту, що рекламне оголошення містить інформацію про посаду, професію, рід занять тощо, а не про конкретну особу, Позивачем було чітко зазначено назву професії у формі жіночого роду. У контекстах, де відповідне слово виступає в найбільш загальному значенні, вживання фемінітиву сприймається однозначно як визначення особи виключно жіночої статі.

Представником відповідача надано до суду заперечення, та зазначено, що реклама позивача про (прийом на роботу) за вакансією прибиральниці-посудомийниці у кафе «Хороші сусіди» розміщена на сайті пошуку вакансій Robota.ua за посиланням: https://robota.ua/ містить всі вищевказані ознаки. Прибиральні роботи не є такими, що можуть виконуватись виключно жінками, а тому виняток, передбачений частиною першою статті 241 Закону № 270/96-ВР, не застосовується. Форма слова «прибиральниця» у тексті оголошення про вакансію створює статеву вимогу, є дискримінаційною, обмежує доступ кандидатів чоловічої статі, суперечить вимогам пункту 2 частини першої статті 8 та не відповідає вимогам частини першої статті 241 Закону № 270/96-ВР.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі Позивач) є суб`єктом підприємницької діяльності (основний КВЕД 56.10 - Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування) та здійснює свою діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

30.05.2025 Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області надіслало на юридичну адресу позивача вимогу № 5.4-057/2/8641-25 щодо надання пояснень стосовно розміщеної реклами, документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюдження реклами, документів, що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами, тощо), акти виконаних робіт, іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття відповідачем рішення.

В обґрунтуванні вказаної Вимоги зазначено, що просить позивача або представника з`явитися за адресою: АДРЕСА_3 у триденний термін з дня отримання даної вимоги для надання письмових пояснень щодо розміщеної реклами про вакансію (прийом на роботу) прибиральниці - посудомийниці у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вищевказаною адресою.

У відповідь на вказану вимогу ФОП ОСОБА_1 листом за вх. №Вх-057/01-05/8675-25 повідомила відповідача про те, що зміст розміщеної реклами (прийому на роботу) про вакансію не порушує жодних законодавчих заборон та не свідчить про дискримінаційне ставлення до певної категорії осіб.

Згідно Протоколів №783 від 18.08.2025, №757 від 18.08.2025 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області розглянуто справу про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 та за результатом розгляду встановлено прийнято Рішення від 18.08.2025 №764 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1700 грн., а саме: за недотримання встановлених Законом вимог щодо змісту реклами: п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про рекламу" та від 18.08.2025 Рішення №765 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1700 грн., а саме: за недотримання встановлених Законом вимог щодо змісту реклами: ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

В обґрунтування рішення № 764 від 18.08.2025 зазначено, що на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 28.07.2025 №715 встановлено, що рекламодавцем ФОП ОСОБА_1 розміщувалась на сайті пошуку вакансій Robota, та за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 реклама (прийом на роботу) про вакансію прибиральниці - посудомийниці у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , такого змісту: «Кафе «Хороші сусіди» запрошує на роботу прибиральницю-посудомийницю у м. Харків. Обов?язки: прибирання посуду та технічного інвентарю: збереження чистоти на кухні та в приміщеннях закладу: дотримання санітарних норм і правил. Вимоги до кандидатів: бажання працювати в команді; відповідальність та уважність до дрібниць; готовність працювати в режимі змінності», в якій недотримані встановлені законом вимоги щодо змісту реклами, оскільки рекламне оголошення містить дискримінаційну вимогу за ознакою статті (прибиральниця-посудомийниця), з ознаками порушення п. 2 ч.1 ст. 8 та Закону України «Про рекламу», від 03.07.1996 №270/96-BР із змінами та доповненнями.

В обґрунтування рішення № 765 від 18.08.2025 зазначено, що рекламодавцем ФОП ОСОБА_1 не було надано документів, пояснень, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, стосовно розміщення на сайті пошуку вакансій Robota.ua за посиланням: https://robota/ua, реклами (прийом на роботу) про вакансію прибиральниці - посудомийниці у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Харків, проспект Аерокосмічний 41/2, такого змісту: «Кафе «Хороші сусіди» запрошує на роботу прибиральницю-посудомийницю у м. Харків. Обов?язки: прибирання посуду та технічного інвентарю; збереження чистоти на кухні та в приміщеннях закладу: дотримання санітарних норм і правил. Вимоги до кандидатів: бажання працювати в команді; відповідальність та уважність до дрібниць; готовність працювати в режимі змінності», що є порушенням абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України від 03.07.1996 №270/96-ВР «Про рекламу».

18.08.2025 Відповідачем прийнято Рішення № 764 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за начебто порушення п.2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про рекламу» у розмірі 1700,00 грн. Поряд із цим, Відповідач також прийняв Рішення № 765 за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

Вищевказані документи позивачем отримано, що не заперечується у позовній заяві.

Вважаючи Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 764 від 18.08.2025, № 765 від 18.08.2025 протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за №667 (далі - Положення), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР), який також регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Питання здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу врегульоване статтею 26 Закону №270/96-ВР, відповідно до частини першої якої контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Положеннями частини 3 статті 26 Закону №270/96-ВР передбачено, що рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

При цьому, Законом №270/96-ВР не встановлено спосіб, порядок та форми здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу.

Механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693 (далі - Порядок №693).

При цьому, суд зазначає, що Порядок №693 лише визначає механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку), однак саму процедуру проведення такого державного контролю не встановлює та відповідно не врегульовує порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V).

Сфера дії Закону №877-V визначена у статті 2 цього закону, за приписами частини першої якої дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, статтею 2 Закону №877-V визначені сфери, на які дія цього Закону не поширюється.

Суд зазначає, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу не входить до сфер, на які не поширюється дія Закону №877-V.

Відтак, суд звертає увагу, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу має здійснюватися в порядку, визначеному Законом №877-V.

Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2021 року у справі №826/24133/15, від 22 червня 2022 року у справі №810/3148/17 та від 17 січня 2023 року у справі №826/9936/17 зроблено висновок, що на правовідносини у сфері контролю реклами та накладення штрафу за порушення статті 22 Закону України "Про рекламу" поширюється, зокрема, Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V.

Верховним Судом у зазначених постановах звернуто увагу, що норми вказаного Закону не містять обмежень щодо поширення його дії на перевірки у сфері контролю за додержанням законодавства про рекламу. Водночас, Закон України "Про рекламу" не містить правових норм, що встановлюють спосіб, порядок та форми здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу.

Також, за висновками Верховного Суду діяльність з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), а отже відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, враховуючи положення Закону №877-V, суд зазначає, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має дотримуватись вимог до проведення таких заходів і порядку, встановлених Законом №877-V, а саме:

- видати наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (частина перша статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V);

- на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформити посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке має бути підписане керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчене печаткою; посвідчення (направлення) повинно містити передбачену Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності інформацію", в тому числі, підстави для здійснення заходу (частина друга, третя статті 7 Закону №877-V);

- перед початком здійснення заходу пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення) (частина п`ята статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V).

Відповідно до вимог частини одинадцятої статті 4 Закону №877-V як плановий, так і позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Частиною шостою статті 7 Закону №877-V встановлено, що за результатами здійснення заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 4 Закону №877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів; підписати акт в останній день перевірки у двох примірниках та вручити один примірник акта керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання (частина шоста статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V); якщо в ході проведення заходу було виявлено порушення вимог законодавства про рекламу - скласти припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина сьома статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V).

Верховним Судом у постанові від 04 жовтня 2022 року у справі №420/1842/21 зроблено наступний висновок щодо застосування норм статей 4, 7 та 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V.

Положення частини одинадцятої статті 4 Закону №877-V визначено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання слід розуміти так, що посадові особи контролюючого органу повинні вжити усі можливі заходи для встановлення особи керівника суб`єкта господарювання або його уповноваженої особи, повідомлення його про проведення перевірки будь-яким доступним способом, зокрема, письмово, телефонограмою, через електронну пошту тощо, та вжити інших заходів, необхідних для забезпечення присутності керівника або іншої уповноваженої особи суб`єкта господарювання під час проведення перевірки та їх поінформованості про час та місце проведення перевірки, коло питань, що виносяться на перевірку.

При цьому, посадові особи контролюючого органу можуть у межах, визначених законодавством, здійснювати фіксацію вчинених власних дій, що спрямовані на забезпечення безумовного виконання, зокрема, положень статей 4, 7 та 10 Закону №877-V щодо вручення направлення на проведення перевірки, службового посвідчення суб`єкта перевірки, вчинення інших дій, спрямованих на забезпечення присутності керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання під час проведення перевірки, а перешкоджання з боку посадових осіб суб`єкта господарювання у реалізації цих обов`язків, які унеможливлюють проведення планового або позапланового заходу із дотриманням встановленого порядку, можуть кваліфікуватися як не допуск до проведення перевірки.

У будь-якому випадку рішення, що приймаються суб`єктом владних повноважень, або дії, які вживаються у процесі реалізації своєї компетенції, можуть вважатися правомірним лише за умови, що вони відповідають всім критеріям, які визначені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Це, зокрема, означає, що контролюючий суб`єкт може довести в адміністративному суді те, що його рішення (дії) прийнято (вчинено) добросовісно та розсудливо, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Під час розгляду даної справи, судом застосовано правові висновки, які викладені у Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі №140/1046/24.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та вказані висновки Верховного Суду, судом під час розгляду даної справи встановлено, що спірні рішення про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, винесені на підставі Закону №270/96-ВР та Порядку №693, що оскаржуються позивачем у межах даної справи, прийняті без дотримання вимог, встановлених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, оскільки такі рішення прийняті без фактичного проведення планового або позапланового заходу державного нагляду (контролю), за відсутності наказу (рішення, розпорядження) про проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю), без складення акта з використанням уніфікованої форми акта.

Так, відповідач не надав суду доказів того, що проведений щодо позивача захід державного контролю відбувся на підставі відповідного наказу. Матеріали справи не містять акту перевірки, з яким позивач повинен був бути ознайомлений. Відтак, відповідачем порушено процедуру проведення державного нагляду (контролю).

Суд зазначає, що діяльність відповідача з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), а отже відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V.

Однак, під час розгляду справи судом не встановлено дотримання відповідачем вищезазначених вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V. Відповідачем зазначених обставин не спростовано.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта на нерозповсюдження норм Закону № 877-V на спірні правовідносини є хибними та такими, що ґрунтуються на помилковому розумінні норм чинного законодавства України.

Крім цього, суд зауважує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації. У подальшому воєнний стан в Україні продовжувався та триває на даний час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" (далі - Постанова №303) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" (пункт 1).

За наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах (пункт 2).

Отже, Постановою №303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану. Можливість проведення таких заходів передбачена лише за наявності рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, чого в даному випадку відповідачем не дотримано.

Відповідачем не надано до суду доказів наявності рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, про дозвіл на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідач не довів дотримання ним вищезазначених вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V та Постанови №303, що свідчить про те, що Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області допустило процедурні порушення під час здійснення заходу державного контролю, які за своєю суттю не можна вважати формальними.

Законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.

Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.10.2018 у справі №826/14749/16, від 25.03.2020 у справі №805/4508/16-а, від 19.05.2021 у справі №210/5129/17, від 20.05.2022 у справі №340/370/21 та від 05.07.2022 у справі №522/3740/20.

Суд наголошує, що встановлення протиправності дій контролюючого органу при призначенні та проведенні заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання позивачем вимог законодавства про рекламу з суттєвими порушеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, призводить до протиправності висновків та рішень прийнятих внаслідок такого заходу, що є самостійною підставою для скасування спірних рішень.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 8 та Закону України «Про рекламу» та абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону "Про рекламу", а тому, твердження відповідача про зазначені порушення вимог Закону України "Про рекламу" є необґрунтованим та таким, що не містять будь-яких правових підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення, винесені відповідачем, є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, буд. 40, 6 пов.,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61166, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 764 від 18.08.2025, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 765 від 18.08.2025, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, буд. 40, 6 пов.,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61166, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 21.01.2026 року.

Суддя Пасечнік О.В.