Справа № 400/9191/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 р. № 400/9191/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФакультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, вул. Леваневців, 25,м. Миколаїв,54038,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

простягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 5423,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Імені Івана Кожедуба (далі- позивач) до ОСОБА_1 (далі -відповідач) з вимогами:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави в особі факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУПС (54038, м. Миколаїв, вул. Леваневців, 25 (код СДРПОУ 08217638), IBAN НОМЕР_1 ДКСУ у м. Києві МФО 820172 завдану матеріальну шкоду у розмірі 5423,60 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять три гривні шістдесят копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є матеріально-відповідальною особою. При проведенні річної інвентаризації встановлено нестачу майна, за збереження якого несе відповідальність відповідач. Позивачем було проведено службове розслідування, за результатами якого відповідача притягнуто до матеріальної відповідальності наказом начальника факультету. Крім того, відповідач в листопаді 2024 року не повернувся з відпустки, та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час. Відомості про вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відтак, позивач просить суд стягнути матеріальну шкоду з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою від 01.09.2025 суд залишив позовну заяву без руху, запропонував надати заяву про поновлення строків звернення до суду.

Вказані позивачем причини пропуску строку суд визнав поважними і ухвалою від 05.09.2025 відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, запропонував сторонам подати заяви по суті справи.

Копія ухвали від 05.09.2025 надіслана судом відповідачу як за адресою місця його проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, та і за адресою, вказаною позивачем як місце фактичного проживання.

В зв`язку з неотриманням відповідачем, ухвали повернуті до суду.

Пунктом 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заяві по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Наказом начальника Факультету від 02 жовтня 2020 року №207 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03 серпня 2020 року №361, на посаду старшого інструктора відділення спеціальної підготовки факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил - зараховано до списків особового складу частини та прийнято на всі види забезпечення.

Наказом начальника Факультету від 23 грудня 2023 року №412агд Про призначення матеріально - відповідальних осіб факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил старшого інструктора відділення спеціальної підготовки майора ОСОБА_1 призначено матеріально - відповідальною особою та покладено відповідальність за збереження майна, яке знаходиться у будівлі 62/10 (навчальна база відділення спеціальної підготовки).

Відповідно до наказу начальника факультету від 21 жовтня 2024 року №282агд Про організацію та проведення річної інвентаризації озброєння, військової техніки та майна на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил у період з 28 жовтня 2024 року по 23 грудня 2024 року була призначена та проведена щорічна планова інвентаризація майна. Головою внутрішньо - перевірочної комісії з перевірки матеріальних засобів, закріплених за службами Факультету відповідно до вказаного вище наказу було призначено старшого викладача - начальника зв`язку і радіотехнічного забезпечення кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил підполковника ОСОБА_2 . Відповідно до його рапорту при перевірці майна яке знаходиться на відповідальному зберіганні майора ОСОБА_1 , була виявлена нестача, а саме:

матрац поліуретановий - 10 штук - 4999грн.80коп. (ціна 499 грн.98 коп. 1 шт);

простирадло 154x215 кол. - 8 штук - 228 грн.80коп. (ціна 28 грн.60 коп. 1 шт);

подушка синтепонова 50x50 6 штук - 192 грн.00коп. (ціна 32 грн.00 коп. 1 шт);

годинник морський -1шт- 3грн.00коп. (ціна 3 грн.00 коп. 1 шт).

Пошуки вищевказаного майна у визначеному місці зберігання, а саме у будівлі 62/10 (навчальна база відділення спеціальної підготовки) результатів не дали.

Вказане військове майно перебувало на відповідальному зберіганні майора ОСОБА_1 як матеріально відповідальної особи відповідно до наказу начальника Факультету від 23 грудня 2023 року №412агд Про призначення матеріально - відповідальних осіб факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

По даному факту та в порядку ст.8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" наказом начальника Факультету від 23 грудня 2024 року №366агд «Про призначення службового розслідування» призначено та проведено службове розслідування.

Наказом начальника Факультету від 16 січня 2025 року №15агд «Про результати службового розслідування» службове розслідування завершене.

29 листопада 2024 року старший інструктор відділення спеціальної підготовки Факультету майор ОСОБА_1 не прибув з відпустки під час воєнного стану, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року, (номер кримінального провадження №0000076)

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з самовільним залишенням військової частини - наказом начальника Факультету від 29 січня 2025 року №31 (по стройовій частині) майору ОСОБА_1 призупинено військову службу у Збройних Силах України та дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З 02 січня 2025 року майора ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Факультету.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та деяких інших осіб» від 03 жовтня 2019 року № 160, наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.

Пунктами четвертим та п`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Статтею 3 Закону №160-ІХустановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Положеннями статті 6 Закону №160-ІХ установлено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно частини 1 статті 10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Частиною 2 статті 10 Закону №160-IX передбачено, що особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Відповідно до статті 12 Закону №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Повертаючись до обставин справи суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено прийняття відповідачем обов`язків зі збереження майна і факт нестачі такого майна. При цьому, позивачем проведено відповідне службове розслідування, результати якого затверджено наказом.

Водночас, відповідача виключено зі списків факультету.

Суд зазначає, що жодних доказів відшкодування завданої шкоди відповідачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з огляду на встановлений факт наявності у відповідача матеріальної відповідальності за завдану шкоду державі та не відшкодування її на користь позивача у встановленому законом порядку, матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Леваневців, 25,м. Миколаїв,54038 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави в особі Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Імені Івана Кожедуба (54038, м. Миколаїв, вул. Леваневців, 25 () завдану матеріальну шкоду у розмірі 5423, 60 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко