Справа № 160/15087/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/15087/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року (головуючий суддя Рябчук О.С.)

в адміністративній справі №160/15087/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, звернувся 23.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив:

- стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 54 951,41 гривень.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено наступне. Відповідач має податковий борг на загальну суму 54 951,41 грн. Податковий борг виник внаслідок несплати зобов`язань, донарахованих контролюючим органом. Податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та направлена відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 05.11.2019 р. №276806-54. Однак, сума боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відсутні узгодження заявленої до стягнення суми заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів, щодо вручення податкової вимоги. Зазначає, що податкова вимога надсилалася згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалами суду від 15.10.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 15.12.2025 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року в адміністративній справі №160/15087/25 на п`ятнадцять днів.

У період з 19.12.2025 до 20.12.2025 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні. У період з 01.01.2026 до 05.01.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється невідкладно з дня виходу судді-доповідача із відпустки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку платників податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Позивач зазначає, що сума податкового боргу ОСОБА_1 , становить 54951,41грн., а саме:

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 54 951,41 згідно:

-податкового повідомлення рішення №0-04410 від 26.04.2019 на суму 6 429,62грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення « за закінченням терміну зберігання»;

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 27.02.2020 на суму 7 206,77грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення « за закінченням терміну зберігання»;

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 24.02.2021 на суму 8 156,62грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення « за закінченням терміну зберігання»;

-податкового повідомлення рішення №1-0410 від 17.08.2022 на суму 10 362,00грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення « за закінченням терміну зберігання»;

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 10.05.2023 на суму 11 225,50грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення « за закінченням терміну зберігання»;

-податкового повідомлення рішення №0-0410-UA005751 від 29.04.2024 на суму 11 570,90грн.

Корінець податкового повідомлення рішення направлявся податковим органом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_3 , однак на адресу податкової повертались конверти з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання».

Також, в інтегрованій картці платника податку обліковується недоїмка зі сплати податків та донарахованих податкових зобов`язань.

На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ф» №276806-54 від 05.11.2019р. на суму 6634,35 грн., яка направлена засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_3 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання».

На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було. позивач вважає, що наявні підстави для стягнення податкового боргу.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (ПК України).

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п.46.1 ст. 46 ПК України).

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 58.1., п. 58.2., 58.3. ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з положенням п.41.1, 41.2 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05.05.2009 року по теперішній час, про що свідчить відповідь Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08.05.2025р. №947/р.

З матеріалів справи вбачається, що сума податкового боргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), становить 54951,41грн., а саме:

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 54 951,41 згідно:

-податкового повідомлення рішення №0-04410 від 26.04.2019 на суму 6 429,62грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 10);

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 27.02.2020 на суму 7 206,77грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 11);

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 24.02.2021 на суму 8 156,62грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 12);

-податкового повідомлення рішення №1-0410 від 17.08.2022 на суму 10 362,00грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.13);

-податкового повідомлення рішення №0-0410 від 10.05.2023 на суму 11 225,50грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , однак на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 14);

-податкового повідомлення рішення №0-0410-UA005751 від 29.04.2024 на суму 11 570,90грн. Корінець податкового повідомлення рішення направлявся податковим органом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_3 (т.т за належною адресою відповідача).

Однак, і в цьому разі також, на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про повернення кореспонденції «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 15).

Отже, податковим органом направлялись податкові повідомлення-рішення не за адресою відповідача ОСОБА_1 (крім ППР від 29.04.2024 №0-0410-UA005751 на суму 11 570,90грн, яке направлене на адресу: АДРЕСА_3 (т.т за належною адресою відповідача).

Вказане дає підстави для висновку, що податкові зобов`язання (крім ППР від 29.04.2024 №0-0410-UA005751 на суму 11 570,90грн) не є узгодженими.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких заяв ОСОБА_1 щодо направлення поштової кореспонденції на адресу: АДРЕСА_2 , або інших доказів на підтвердження проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , або зміни адреси місця проживання відповідача.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що податкова вимога форми «Ф» №276806-54 від 05.11.2019р. на суму 6634,35 грн. також направлена засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , (на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» про невручення «за закінченням терміну зберігання») (а.с. 16). Отже, податкова вимога форми «Ф» №276806-54 від 05.11.2019р. на суму 6634,35 грн також була направлена контролюючим органом за неправильною адресою, т.т. не за адресою відповідача.

Водночас в ході розгляду даної справи 160/15087/25 відповідачка дізналася або мала дізнатися про наявність податкової вимоги форми «Ф» №276806-54 від 05.11.2019р. на суму 6634,35 грн. та наявність податкового боргу на суму 54 951,41 грн та як наслідок, відповідачка мала право оскаржити податкову вимогу та ППР на підставі виник податковий борг на суму на суму 54 951,41 грн.

Натомість, матеріали справи не містять доказів, що відповідачкою оскаржені податкова вимога та вказані ППР.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 29.04.2024 №0-0410-UA005751 на суму 11 570,90грн, яке направлене на адресу: АДРЕСА_3 (т.т. за належною адресою відповідача), то наявні підстави для висновку про узгодження податкового зобов`язання на суму 11 570,90грн.

Отже, податковий борг на суду 11 570,90грн належним чином підтверджений.

Суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини у справі, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення податкового боргу з відповідача на суму 11 570,90грн.

Вищезазначене є мотивом для часткового врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року скасувати.

Прийняте нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 11 570,90грн до бюджету.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко