Справа № 520/35537/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

21 січня 2026 р. справа № 520/35537/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву позивача від 19.12.2025р. про встановлення судового контролю по адміністративній справі №520/35537/24 за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, орган публічної адміністрації, адміністративний орган, ГУ, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

19.12.2025р. до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верхового Суду від 25.08.2025р. з поданням відповідачем звіту про його виконання.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що відповідач не правильно застосував коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024. Твердив, що суб"єкт владних повноважень під час виконання рішення у справі №520/35537/24 не застосував показник страхового стажу у - 43р. 08м. 11днів, а також показник коефіцієнту страхового стажу у - "0,43667", унаслідок чого розмір пенсії не склав належної величини у - 7.330,34грн.

Тож, у порядку ст.382 КАС України заявник оскаржує стан виконання суб"єктом владних повноважень рішення суду у справі №520/35537/24 саме в частині індексації пенсії (тобто в частині обчислення розміру пенсії, а не в частині виплати пенсії).

Ухвалою суду від 22.12.2025р. було прийнято до провадження заяву представника позивача від 19.12.2025р. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/35537/24. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду докази про: отримання копії постанови Верхового Суду від 25.08.2025р. по справі №520/35537/24; організаційно-правові заходи, спрямовані на виконання постанови Верхового Суду від 25.08.2025р. по справі №520/35537/24.

Відповідач 29.12.2025р., 09.01.2026р. та 19.01.2026р. подав до суду інформацію щодо виконання постанови Верхового Суду від 25.08.2025р. по справі №520/35537/24 та зазначив, що заявнику розпорядженням №62 від 16.10.2025 здійснено перерахунок індексації пенсії з 16.10.2024 та проведено нарахування коштів в сумі 960,22 грн. за період з 16.10.2024р. по 31.03.2025ру. З загального розміру нарахованих пенсійних коштів 960,22 грн. ОСОБА_1 нараховано суму доплати за минулий період у розмірі 934,39 грн. у листопаді 2025 на поточний рахунок в банківській установі АТ КБ «Приватбанк». Сума залишку невиплачених коштів складає 25,83 грн., та буде виплачена відповідно до вищезазначеного Порядку.

Вирішуючи юридичну долю поданого заявником процесуального документа, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини справи полягають у наступному.

У межах даної справи позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.10.2024 р. індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Ухвалою суду від 24.01.2025р. вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024р. у справі №520/35537/24 - визнано невиконаними. Позов в частині заявлених вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.10.2024 р. індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 - повернуто. Прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в частині вимог про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.10.2024 р. індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. у справі №520/35537/24 даний позов було задоволено частково. З виходом за межі позову було визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформлену листом від 11.11.2024р. №32104-33384/Д-03/8-2000/24. Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 16.10.2024р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб послідовного застосування до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 під час призначення пенсії коефіцієнту індексації у розмірі - "1,197" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. №168 і провести виплату пенсії з урахуванням раніше здійснених платежів.

Тож, спір у справі №520/35537/24 склався з приводу вчинення суб`єктом владних повноважень відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024.

Відтак, обставини жодних інших параметрів із визначеного законом алгоритму обчислення розміру пенсії до предмету спору у спорі згідно з ч.2 ст.73 КАС України не належать.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. було залишено без змін.

Постановою Верхового Суду від 25.08.2025р. по справі №520/35537/24 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі №520/35537/24 було змінено; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.10.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 16.10.2024.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Верхового Суду набрала законної сили 25.08.2025 р., виконавчий лист по даній справі не видавався.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.11.2025 року №2000-0309-8/182678 та доданих до нього розрахунків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 15.10.2022 року.

Страховий стаж ОСОБА_1 складав 41 років 06 місяці 27 днів, коефіцієнт страхового стажу дорівнював 0,41500. На виконання судового рішення розпорядженням №62 від 16.10.2025 року було здійснено перерахунок пенсії з 16.10.2024 року. Після перерахунку пенсії страховий стаж ОСОБА_1 почав складати 43 роки 8 місяці 11 днів, коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0,43667 та враховано заробітну плату за період роботи з 01.07.2000 по 28.02.2025 за даними персоніфікованого обліку, коефіцієнт заробітної плати почав складати 1,05927.

Отже, у межах спірних правовідносин станом на 01.03.2023р. і станом на 01.03.2024р. показник страхового стажу ОСОБА_1 складав - 41 років 06 місяці 27 днів, а показник коефіцієнту страхового стажу дорівнював - "0,41500".

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.11.2025 року №2000-0309-8/182678 слідує, що у подальшому відносно хронологічного обчислення стосовно календарних дат - 01.03.2023р. та 01.03.2024р. страховий стаж заявника було збільшено до показника 43р. 08м. 11днів, а показник коефіцієнту страхового стажу було збільшено до - "0,43667" за рахунок періоду роботи 01.07.2000р.-28.02.2025р. (тобто після настання календарних дат - 01.03.2023р. та 01.03.2024р. заявник продовжував працювати у якості найманого працівника).

Однак, показник страхового стажу у - 43р. 08м. 11днів, а також показник коефіцієнту страхового стажу у - "0,43667" (одержані унаслідок періоду роботи 01.07.2000р.-28.02.2025р.) не можуть бути застосовані до події обчислення пенсії заявника станом на 01.03.2023р., станом на 01.03.2024р., станом на 16.10.2024р.

Вирішуючи юридичну долю поданого стороною позивача процесуального документа, суд керується такими підставами та мотивами.

Виконання постановлених судових актів в адміністративних справах гарантовано ст.55, п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України, ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних 1950 року, ч.2 ст.13 від 02.06.2016р. №1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.2 ст.14, ч.1 ст.370, ч.2 ст.372 КАС України.

Статтею 381-1 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.381-1); суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-3823 і 383 цього Кодексу (ч.2 ст.381-1).

Суд відмічає, що запроваджена законодавцем у ч.3 ст.3833 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ міра юридичної відповідальності у вигляді стягнення штрафу з керівника відповідача - суб"єкта владних повноважень за невиконання рішення суду (у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за правовою природою, характером, спрямованістю, призначенням та підставою застосування є цілком ідентичною до аналогічної міри юридичної відповідальності, запровадженої законодавцем для суб"єкта владних повноважень - боржника у виконавчому провадженні із правовим статусом юридичної особи публічного права у приписах ч.2 ст.63, ч.3 ст.63, ч.1 ст.75, ч.2 ст.75 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" (штраф у сумі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

При цьому, ця міра юридичної відповідальності у вигляді штрафу застосовується не до суб"єкта владних повноважень, який є учасником спірних правовідносин, а до іншого суб`єкта права - керівника суб"єкта владних повноважень і штраф підлягає сплаті за рахунок власного майна фізичної особи - громадянина, а не за рахунок фінансових активів суб"єкта владних повноважень.

Розмір юридичної відповідальності за ч.3 ст.3833 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ (від 20 до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) є явно та очевидно неспівмірним з максимальним розміром юридичної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України (ч.2 ст.382 Кримінального кодексу України - штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (відповідно до п.5 підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України для відповідного року)).

Тож станом на 01.01.2026р. за вчинення одного і того ж самого діяння (невиконання рішення адміністративного суду) мінімальний розмір штрафу за ч.3 ст.3833 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (66.560,00грн. = 3.328,00грн. згідно з абз.4 ст.7 закону України від 03.12.2025р. №4695-ІХ "Про Державний бюджет України на 2026 рік" * 20) більш як 3,91 разів перевищує максимальний розмір штрафу за ст.382 Кримінального кодексу України (17.000,00грн. = 17,00грн. * 1000), що кваліфікується судом у якості невиправданого втручання у мирне володіння приватним майном керівником суб"єкта владних повноважень у розумінні ст.1 Першої протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окремо суд зважає, що у силу застереження ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звідси слідує, що об"єктом судового захисту у порядку адміністративного судочинства є порушене право (або ущемлений інтерес) приватної особи, котре мало місце до події настання календарної дати подання позову до суду.

З приписів ч.1 ст.5 КАС України витікає неможливість розгляду у порядку адміністративного судочинства питань захисту прав та інтересів заявника у майбутніх правовідносинах, котрі на момент звернення до суду ще не склались у часі.

Зміст положень ст.ст.242 та 246 КАС України (зокрема, п.4 ч.4 ст.246 КАС України, де указано, що у мотивувальній частині рішення зазначаються: чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку) також підтверджує неможливість розгляду у порядку адміністративного судочинства питань захисту прав та інтересів заявника у майбутніх правовідносинах, котрі на момент звернення до суду ще не склались у часі.

Статтею 3811 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 3811 КАС України); Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч.2 ст.3811 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тож, судовий контроль у порядку ст.382 КАС України та у порядку ст.383 КАС України здійснюється судом за станом виконання суб"єктом владних повноважень резолютивної частини судового акту (а у випадку включення до резолютивної частини судового акту словоформи - "з урахування висновку суду"/"з урахуванням правової оцінки суду" (або інших подібних формулювань) - також і мотивувальної частини судового акту.

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсйне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

У разі постановлення судового рішення про зобов"язання суб`єкта владних повноважень здійснити провести/вчинити дії з приводу) перерахунок і виплату пенсії з урахуванням раніше проведених платежів суспільні відносини з приводу виплати боргу за пенсією минулих періодів відносно хронологічної дати виконання суб"єктом владних повноважень рішення суду про перерахунок пенсії регламентоані приписами ст.46 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсйне страхування".

Натомість, суспільні відносини з приводу виплати поточних пенсійних платежів відносно хронологічної дати виконання суб"єктом владних повноважень рішення суду про перерахунок пенсії регламентовані приписами ст.47 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Саме у цих правовідносинах (тобто правовідносинах з приводу виплати поточних пенсійних платежів після виконання судового акту про перерахунок розміру платежу соціального характеру) суб"єктом владних повноважень можуть бути вчинені окремі та самостійні управлінські волевиявлення з приводу обчислення розміру пенсії до виплати, а саме: 1) у порядку ст.2 розділу І чи п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у спосіб застосування обмеження максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність; 2) у порядку постанови КМУ від 03.01.2025р. №1 у спосіб застосування понижуючих коефіцієнтів; 3) у порядку постанови КМУ від 30.12.2025р. №1778 у спосіб застосування понижуючих коефіцієнтів; 4) у порядку постанови КМУ від 14.07.2025р. №821 у спосіб виплати поточних платежів не у повному обсязі.

Проте, в аспекті ч.1 ст.2 КАС України ці майбутні управлінські волевиявлення суб"єкта владних повноважень не є предметом вже існуючого спору з приводу спонукання суб"єкта владних повноважень до проведення перерахунку і виплати пенсії і не входять до предмету доказування в окресленому спорі згідно з ч.2 ст.73 КАС України.

Відносно цих майбутніх управлінських волевиявлень згідно з ст.382 та ст.383 КАС України не може бути здійснений судовий контроль у спорі з приводу спонукання суб"єкта владних повноважень до проведення перерахунку і виплати пенсії, адже на момент виникнення спору з приводу відмови суб"єкта владних повноважень у перерахунку пенсії або ухилення суб"єкта владних повноважень від перерахунку пенсії (у спосіб вчинення бездіяльності) спору з приводу виплати пенсії після виконання судового акту про перерахунок розміру платежу соціального характеру фактично не існує.

Суд повторно наголошує, що у межах спірних правовідносин заявник просить суд встановити судовий контроль саме за виконанням суб"єктом владних повноважень рішення суду у справі №520/35537/24 в частині індексації пенсії станом на 01.03.2023р. та станом 01.03.2024р. (тобто за обчисленням пенсії, а не за виплатою пенсії).

За викладеними стороною позивача твердженнями, відповідач на виконання рішення суду повинен був проіндексувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2019 - 2021 роки - 10846,37 грн на коефіцієнт 1,197 та 1,0796. Проіндексований показник середньої заробітної плати 10846,37 * 1,197 * 1,0796 = 14016,56. Згідно до матеріалів пенсійної справи індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 1.05927, а коефіцієнт страхового стажу становить 0,43667. Таким чином, основний розмір пенсії на виконання рішення суду повинен був розраховуватись за формулою: (14016,56*1.05927) * 0,43667= 6483,37 грн. + доплати (263,51 за понаднормовий + 583,46 за 9% ОРП).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення розпорядженням №62 від 16.10.2025 року було здійснено перерахунок пенсії заявника з 16.10.2024 року.

Розрахунок пенсії провадився з 16.10.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати 1,0796 та 1,197. Розрахунок пенсії з 16.10.2024: Середній заробіток за 2019-2021 роки: 10846.37 х 1,197 х 1.0796 = 14016,56. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з 16.10.2024р.: 14016,56 х 1.05653 = 14808,92. Коефіцієнт стажу ( (498/100*12) * 1) - 0.41500. Розмір пенсії за віком (ст.27) (14808,92 х 0.41500) - 6145,70. Доплата за понаднормовий стаж (ст.28ч.1 абз.2) (за 11 років) - 222.97. Підвищення жінкам 9% ОРП - 553,11. Загальний розмір пенсії - 6.921,78.

Суд доходить переконання про те, що здійснені відповідачем управлінські волевиявлення з приводу проведення перерахунку пенсії заявника слід визнати такими, що узгоджуються із постановою Верховного Суду від 25.08.2025 у справі №520/35537/24.

Представник заявника вказує, що з моменту останнього перерахунку пенсії, яким було враховано періоди роботи по 31.10.2022 року, заявник пропрацював ще два роки, у зв`язку з чим набув 24 місяці додаткового страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, а відтак перерахунок страхового стажу мав відбутися автоматично з квітня 2025 року. Разом з тим, під час аналізу розрахунку пенсії станом на 16.10.2025 року (11:11) та розрахунку станом на 16.10.2025 року (11:17) відповідач протиправно виключив із розрахунку страхового стажу період з 01.11.2022 по 28.02.2025 роки, що становить 2 роки 1 місяць 14 днів. Унаслідок таких дій відповідача коефіцієнт страхового стажу було зменшено з 0,43667 до 0,41500, а також відповідно зменшено коефіцієнт заробітку з 1,05927 до 1,05653.

Водночас суд звертає увагу, що предметом даного спору є здійснення з 16.10.2024 року індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, а саме у розмірі 1,197 з 01.03.2023 року та у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 року.

Додатковий страховий стаж заявником було набуто лише з квітня 2025 року, тому врахування підвищених коефіцієнту страхового стажу та коефіцієнту заробітку пов`язане з майбутніми правовідносинами, які виникнуть після квітня 2025 року, та не може бути предметом оцінки у межах спірних правовідносин за попередній період.

Оскільки за постановою Верховного Суду від 25.08.2025 суб"єкт владних повноважень був обтяжений обов"язком здійснити з 16.10.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 і така індексація була здійснена, то постанову Верховного Суду від 25.08.2025 у справі №520/35537/24 слід визнати виконаною в частині індексації пенсії заявника станом на 01.03.2023р. та станом на 01.03.2024р. з 16.10.2024р. (тобто в частині обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнта індексації - "1,197" з 01.03.2023 року та із застосуванням коефіцієнта індексації - "1,0796" з 01.03.2024.

Оскільки позивачем у поданій заяві не наведено доводів стосовно невиплати чи неповної виплати сум пенсії внаслідок проведеної індексації, то відповідні обставини судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-78, 90, 211, 241-243, 248, 255, 295, 370, 382, 3821-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача від 19.12.2025р. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко