Справа № 440/7208/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2026 р.Справа № 440/7208/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 по справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/7208/25

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" , Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» , в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви від 04.06.2025, просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 за весь час затримки виплати;

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078;

зобов`язати Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 07.02.2019 за весь час затримки виплати.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 задоволено частково позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23) щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації. Зобов`язано Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 апеляційну скаргу Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/7208/25 скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за весь час затримки виплати. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/7208/25 залишено без змін.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23) про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 по справі № 440/7208/25.

В обґрунтування зазначає, що зміст постанови є незрозумілим у частині її виконання, регулятивна частина постанови суду в частині : « зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.» є не однозначною та такою, що потребує роз`яснення, оскільки з її змісту неможливо однозначно встановити : який саме період підлягає врахуванню при нарахуванні компенсації втрати частини доходів - чи з 01.01.2016 по 31.12.2016, чи з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення; чи підлягає нарахуванню компенсація за весь час затримки виплати індексації, починаючи з моменту виникнення права на її виплату та до дня фактичної виплати включно, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Просить роз`яснити постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі № 440/7208/25 в частині зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» щодо порядку та періоду нарахування компенсації втрати частини доходів, а саме: з якого моменту та по яку дату включно має нараховуватися компенсація втрати частини доходів; чи підлягає нарахуванню компенсація за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення - до дня її фактичної виплати включно.

На підставі положень ч. 3 ст. 254 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

У той же час, роз`яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення.

Таким чином, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту та викладенні рішення суду в більш ясній і зрозумілій формі для його виконання.

У такому разі в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення та суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається з заявою про роз`яснення судового рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.04.2020 у справі № 22а-11177/08 та від 01.09.2020 у справі № 806/984/18.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі № 814/907/16 та від 01.09.2020 у справі № 806/984/18.

При цьому, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Відтак, очевидним є те, що суд може роз`яснити рішення яке підлягає виконанню.

Наведене свідчить про те, що оцінка поняття про незрозумілість судового рішення заявника повинна узгоджуватися із вимогами статті 254 КАС України.

Верховний Суд у Постанові від 11.08.2021 по справі № 360/1860/20 зазначив, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд зазначає, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати, яка передбачена Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Отже, в рішенні суду наведені норми права, які визначають порядок обчислення суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Зазначені норми не містять двозначності, а точно встановлюють, що: «компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць».

Відображення норм права в мотивувальній частині рішення суду свідчить про відсутність необхідності додаткового відображення цих норм в резолютивній частині судового рішення.

Таким чином, рішення є чітким і зрозумілим, зокрема в частині визначення нормативно правого акту на підставі якого слід проводити компенсацію втрати частини доходів.

Натомість у поданій до суду заяви фактично викладено прохання про надання консультації (роз`яснення) щодо порядку виконання судового рішення, що не відповідає змісту інституту роз`яснення судового рішення та виходить за межі повноважень адміністративного суду.

Колегія суддів звертає увагу, що порядок виконання рішення суду, як підстава для роз`яснення рішення не передбачена ст. 254 КАС України.

Суд зазначає, що спосіб виконання судового рішення в адміністративній справі № 440/7208/25 визначено в його резолютивній частині.

Наявність обставин, що ускладнюють та/або унеможливлюють виконання рішення суду не є визначеною законом підставою для його роз`яснення.

Також, слід вказати, що відповідно до положень ст. 254 КАС України суд не наділений повноваженнями доповнювати резолютивну частину рішення суду, яке набрало законної сили іншим змістом.

Судовим розглядом встановлено, що резолютивна частина постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 викладена чітко, зрозуміло та не є такою, що потребує додаткового роз`яснення.

Наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про роз`яснення рішення суду не свідчать про незрозумілість судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025, оскільки судове рішення є зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує.

Керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 по справі № 440/7208/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Ральченко І.М.