Справа № 200/3686/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

21 січня 2026 року Справа №200/3686/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та нарахувати та виплатити заборгованість по щомісячних страхових виплатах з 01.11.2022 року по день поновлення щомісячних страхових виплат задоволений повністю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 страхових виплат з 01.11.2022 року та виплатити заборгованість зі щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01.11.2022 року по день поновлення такої виплати.

20 жовтня 2025 року представником позивача до суду надана заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі № 200/3686/24 з проханням до суду встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 200/3686/24 від 27.06.2024 року, встановити відповідний строк для цього (10 робочих днів). Постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі № 200/3686/24 та направити її для виконання суб`єкту владних повноважень (боржнику) - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що рішення суду у справі № 200/3686/24 від 27.06.2024 року не виконано, хоча пройшло вже майже півтора року. Станом на момент подання даної заяви, жодних змін не відбулося. На адвокатський запит 27.01.2025 року боржником було повідомлено, що сума заборгованості за період з 01.11.2022 року по 30.09.2024 року становить 146 109,58 грн.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Давиденко Т.В., 16 грудня 2025 року справа № 200/3686/24 передана на розгляд судді Смагар С.В.

Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року задоволено заяву представника позивача, встановлено судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24.

19 січня 2026 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24.

У вказаному звіті відповідач зазначає, що Головним управлінням на виконання рішення суду, ОСОБА_1 поновлено щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2024 року у розмірі 6888,54 грн. Виплати щомісячно включається до сформованої відомості на зарахування коштів на поточний картковий рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України». Головним управлінням ОСОБА_1 здійснено розрахунок заборгованості по щомісячним страховим виплат за період з 01.11.2022 по 30.09.2024 у сумі 146 109,58 грн. Виплата заборгованості щомісячних страхових виплат за період з 01.11.2022 по 03.09.2024 у сумі 146 109,58 грн можлива виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Для фінансування заборгованості страхових виплат за рішеннями суду в бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 № 1156 та на 2025 рік, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 № 1152, за окремою бюджетною програмою для фінансування цих виплат не було передбачено. Оскільки, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2024 набрало законної сили 12.09.2024, його виконання можливе після виділення відповідного фінансового ресурсу з Державного бюджету України. Водночас, Головне управління зазначає, що судові рішення, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, обліковуються Головним управлінням в облікових базах «Реєстру судових рішень». На теперішній час бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік не затверджено.

Частиною 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Щодо клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд звіту за участю його представника, суд зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

З огляду на викладене, через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок широкомасштабної військової агресії російської федерації, суд не вбачає підстав для розгляду заяви з викликом сторін.

Разом із цим суд зауважує, що клопотання про розгляд звіту у судовому засіданні не обґрунтовано, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не наведено жодної підстави, яка б зумовила здійснення розгляду звіту у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд зазначає, що сторони можуть до суду надати усі необхідні, на їх думку, докази та клопотання, письмові пояснення по суті заяви задля повного та всебічного її розгляду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд звіту за участю представника та вважає за можливе розглянути звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в порядку письмового провадження.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 страхових виплат з 01.11.2022 року та виплатити заборгованість зі щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01.11.2022 року по день поновлення такої виплати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 поновлено щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2024 року у розмірі 6888,54 грн. Виплати щомісячно включається до сформованої відомості на зарахування коштів на поточний картковий рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України». Головним управлінням ОСОБА_1 здійснено розрахунок заборгованості по щомісячним страховим виплат за період з 01.11.2022 по 30.09.2024 у сумі 146 109,58 грн. Як вбачається зі звіту, суб`єкт владних повноважень вчинив певні залежні від нього дії для виконання судового рішення, проте таке рішення не виконано у повному обсязі.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду в частині виплати заборгованості позивачу з 01.11.2022 по 30.09.2024 у сумі 146 109,58 грн. є невиконаним.

Отже, за наслідками розгляду поданого відповідачем звіту та доданих до нього матеріалів, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо відмови у його прийнятті.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 382-3 КАС України).

Частиною 5 статті 382-3 КАС України передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

З цього приводу суд зазначає, що згідно зі статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Пенсійного фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; (підпункт 2); організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства (підпункт 3); забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат (підпункт 4).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 4 Положення № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (підпункт 4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 6).

Отже, з наведеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат. Своєчасне та у повному обсязі фінансування таких виплат здійснює Пенсійний Фонд України.

Викладені доводи відповідача у звіті свідчать про відсутність коштів у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на виплату позивачу заборгованості зі страхових виплат на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 200/3686/24, водночас матеріали справи містять докази щодо вжиття відповідачем певних заходів з метою виконання рішення суду в частині виплати цієї заборгованості, і такі докази, на думку суду, є достатніми для звільнення керівника суб`єкта владних, відповідального за виконання рішення суду у справі № 200/3686/24, від накладення штрафу.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу (частина 9 статті 382-3 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, процесуальний закон не надає суду розсуду щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду відносно обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, невиконання суб`єктом владних повноважень такого рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду стосується виплати заборгованості зі щомісячних страхових виплат та майже два роки з дня набрання ним законної сили не виконується.

Нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24 заборгованість становить 146 109,58 грн. та не є спірною.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу виконання рішення суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24 в частині виплати позивачу заборгованості із щомісячних страхових виплат в сумі 146 109,58 грн.

Отже, за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24, суд дійшов висновку про відмову у його прийнятті в частині виплати заборгованості із звільненням керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від сплати штрафу, а також зміною способу виконання судового рішення в частині виплати заборгованості зі страхових виплат.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 382 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24 в частині поновлення нарахування щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 .

2. Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області у прийнятті звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості із щомісячних страхових виплат.

3. Звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від сплати штрафу.

4. Змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 200/3686/24, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості зі щомісячних страхових виплат:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.11.2022 по 30.09.2024 у сумі 146 109,58 грн».

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

6. Повний текст ухвали складений та підписаний 21 січня 2026 року.

Суддя С.В. Смагар