Справа № 520/23651/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 349 від 03.06.2025 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції № 1077 о/с від 30.06.2025 (Про звільнення ОСОБА_1 );
- визнати припинення трудових відносин ОСОБА_1 з Департаментом патрульної поліції на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпПУ з 18.04.2025р;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції внести відповідні записи про звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 та до державних реєстрів;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції всі суми заборгованостей за відпрацьований час та за невикористані відпустки, суми компенсацій та гарантій, передбачених трудовим законодавством;
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позов повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу ХОАС від 29.09.2025 скасовано. Справу направлено до ХОАС для продовження розгляду.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 справу розподілено до провадження судді Олексія Котеньова.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 відкрито спрощене провадження у справі та витребувано у Департаменту патрульної поліції докази направлення ОСОБА_1 наказу № 349 від 03.06.2025 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» та наказу Департаменту патрульної поліції № 1077 о/с від 30.06.2025.
На виконання зазначеної ухвали Департамент патрульної поліції 29.12.2025 надав заяву разом із додатками.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 позов залишено без руху з підстав недотримання позивачем строку звернення до суду та надано строк для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви із зазначенням причин пропуску такого строку.
13 січня 2026 року від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що позивач
не заперечує, періодичного отримання від відповідача поштових конвертів. Водночас представник позивача вказує, що вміст таких конвертів складався або з ксерокопій документів неналежної якості, які було неможливо прочитати, або лише з окремих фрагментів документів (зокрема, частин шахматної відомості). Представник зазначив, що всі вказані поштові відправлення надходили без опису вкладення, у зв`язку з чим працівники поштового зв`язку правомірно відмовлялися засвідчувати їхній вміст. За таких обставин, на думку представника позивача, твердження відповідача про направлення позивачеві конкретних документів не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.
Крім того, представник позивача зазначає, що основною вимогою позову, про що неодноразово вказувалося, зокрема й в апеляційній скарзі, є визнання припинення трудових відносин ОСОБА_1 з Департаментом патрульної поліції на підставі частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з 18 квітня 2025 року. Інші заявлені позовні вимоги мають похідний (додатковий, факультативний) характер та спрямовані на впорядкування правовідносин сторін у разі задоволення основної позовної вимоги.
Суд вирішує питання про залишення позовної заяви без розгляду у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Судом встановлено, що наказом ДПП від 03.06.2025 №349 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відповідач зазначає, що 25.06.2025 позивачу засобами електронного зв`язку, а саме: на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 та за допомогою мессенжеру Telegram на номер телефону НОМЕР_2 було направлено скан-копію листа за підписом начальника УПП в
Харківській області ДПП вих. №7544/41/14/01-2025 від 25.06.2025, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 для ознайомлення направлено копію наказу ДПП від 03.06.2025 №349 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення», додаток на 2-х аркушах, що підтверджується супровідним листом №1196вн/41/14/01-2025, актом про ознайомлення ОСОБА_2 від 25.06.2025, №1196вн/41/14/01-2025, скріншотами з електронної пошти.
Наказом ДПП «По особовому складу» від 30.06.2025 № 1077 о/с ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції з 30.06.2025 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Статтею 122 КАС України врегульовано строк звернення до адміністративного суду.
Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).
Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).
Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).
Частиною 4 статті 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VIII передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Суд зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.
При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.
Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).
У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.
Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.
Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №120/7567/22 від 07.02.2023.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що у даній справі підлягає застосуванню абзац 2 частини 4 статті 31 Статуту, яким передбачено 15-денний строк звернення до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, який відраховується з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Згідно із ст. 30 Статуту у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації. Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.
З матеріалів, наданих відповідачем судом встановлено, що наказом ДПП від 03.06.2025 №349 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
25 червня 2025 позивачу засобами електронного зв`язку, а саме: на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 та за допомогою мессенжеру Telegram на номер телефону НОМЕР_2 було направлено скан-копію листа за підписом начальника УПП в Харківській області ДПП вих. №7544/41/14/01-2025 від 25.06.2025, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 для ознайомлення направлено копію наказу ДПП від 03.06.2025 №349 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення», додаток на 2-х аркушах, що підтверджується супровідним листом №1196вн/41/14/01-2025, актом про ознайомлення ОСОБА_2 від 25.06.2025, №1196вн/41/14/01-2025, скріншотами з електронної пошти.
Наказом ДПП «По особовому складу» від 30.06.2025 № 1077 о/с ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції з 30.06.2025 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Суд дійшов до висновку, що відповідачем дотримано встановленого ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України порядку доведення до позивача наказів про застосування дисциплінарного стягнення та про його реалізацію у виді звільнення зі служби в поліції.
Матеріалами справи підтверджується, що копії відповідних наказів були направлені позивачу поштовим зв`язком за адресою місця проживання зазначеною в його особовій справі (які отримані позивачем 08.07.2025), що узгоджується з вимогами ст. 30 Дисциплінарного статуту.
Так, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати наказ № 349 від 03.06.2025 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» та Наказ Департаменту патрульної поліції № 1077 о/с від 30.06.2025 (Про звільнення ОСОБА_1 ).
Позовна заява подана до Харківського окружного адміністративного суду 04.09.2025, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто поза межами строку звернення до суду.
Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Право на звернення до суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975, "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).
Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У справі "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії" Європейським судом з прав людини зроблено висновок, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Крім того, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.
У контексті наведеного, слід зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Тобто, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.
Суд зазначає, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні додатково необхідно враховувати, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 10.01.2023 р. по справі № 640/3489/21.
Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
В позовній заяві представник позивача зазначив, що про звільнення з органів поліції та про оскаржувані накази про звільнення з органів Нацполіції йому стало відомо 04.08.2025 з іншої позовної заяви.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні докази, що позивач отримав спірні накази 08.07.2025, а отже саме з цієї дати він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
Суд критично ставиться до посилання представника, щодо нібито неналежної якості копій документів, відсутності описів вкладення та неможливості достеменно встановити зміст поштових відправлень, оскільки матеріали справи підтверджують отримання позивачем рекомендованих поштових відправлень 08.07.2025.
Інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.
Згідно з приписами статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАС України).
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України).
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи, що позов подано до суду з пропуском встановленого законом строку, позивач не надав до суду доказів поважності його пропуску , суд приходить до висновку наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати наказ № 349 від 03.06.2025 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» та визнання протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції № 1077 о/с від 30.06.2025 (Про звільнення ОСОБА_1 ).
Керуючись ст.ст. 4, 5, 9, 45, 229, 240, 243, 247, 248, 257, 294, 295, 297 КАС України, суд, - УХВАЛИВ:
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 20 січня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ