Справа № 460/23376/25
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

20 січня 2026 року м. Рівне№460/23376/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.М. Дудар, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.11.2025 №716-ОД "Про результати службового розслідування" в частині, що стосується ОСОБА_1 , а саме: пункти 5, 14, та 15.5.

Позов обґрунтовано тим, що відповідною комісією порушено порядок проведення службового розслідування, висновки акта службового розслідування є формальними та необґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 19.12.2025 прийнято позовну до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/23376/25, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

19.01.2026 представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суду вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії (виконання) наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.11.2025 №716-ОД "Про результати службового розслідування" у частині, що стосується стягнення з офіцера НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 прямої дійсної шкоди, завданої державі, у сумі 1499515,42грн, шляхом щомісячного утримання 20% від суми грошового забезпечення до повного утримання суми завданої шкоди (пункт 15.5 наказу) до набрання законної сили рішенням суду у справі №460/23376/25.

Заяву обґрунтовано тим, що спірний наказ від 16.11.2025 № 716-ОД оскаржується в частині, зокрема, утримання коштів на загальну суму 1499515,42грн з грошового забезпечення позивача. Долученими до матеріалів справи доказами підтверджується, що з грошового забезпечення позивача стягуються витрати в рахунок відшкодування шкоди на підставі оскаржуваного наказу.

Якщо за результатами розгляду справи позовні вимоги позивача будуть задоволені, то відновлення його майнового становища (а саме: повернення стягнутих коштів) може бути ускладнено або унеможливлено у разі відсутності відповідного бюджетного фінансування на цю мету. Відповідно може виникнути потреба у поданні нового позову до суду про повернення стягнутих коштів.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є батьком двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. При цьому, з огляду на щомісячне стягнення частини грошового забезпечення (20%), незастосування заходів забезпечення позову матиме суттєві наслідки для позивача у виді змін у майновому стані.

Необхідність забезпечення позову зумовлюється тим, що це сприятиме збереженню існуючого становища до розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи наведені представником позивача підстави для вжиття таких заходів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, правомірність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.11.2025 №716-ОД "Про результати службового розслідування" в частині, що стосується ОСОБА_1 , а саме: пунктів 5, 14, та 15.5.

Судом встановлено, що згідно з пунктами 14 та 15.5 вказаного наказу:

- за результатами службового розслідування та виявленими у службовому розслідуванні в діях військових посадових осіб Військової частини НОМЕР_3 , яку розформовано 30.07.2025, протиправної поведінки у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків військової служби та своїх службових обов`язків, наявністю нанесеної шкоди державі у розмірі 11 400 218,95 гривень та наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою військових посадових осіб Військової частини НОМЕР_3 , яку розформовано 30.07.2025, і завданою шкодою, виявленою за результатами проведеного службового розслідування, а також встановленням у їх діяннях вини, у відповідності до вимог статей 2, 3, 4, 6, 8, 10 та 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", притягнуто офіцера НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винних осіб в розмірі до 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

- начальнику фінансово-економічної служби-головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_1 доручено стягнути з офіцера НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 пряму дійсну шкоду, завдану державі, у сумі 1499515,42 гривень, шляхом щомісячного утримання 20% від суми грошового забезпечення до повного утримання суми завданої шкоди.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Така позиція суду тотожна з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 30.09.2019 у справі №420/5553/18 та від 13.07.2023 у справі №640/16003/22.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №580/244/23.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, оцінюючи доводи та аргументи представника заявника, суд зауважує, що вони не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України.

Суд зауважує, що інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що, обравши способом забезпечення позову зупинення дії (виконання) спірного наказу у частині, що стосується стягнення з позивача прямої дійсної шкоди, завданої державі, у сумі 1499515,42грн, шляхом щомісячного утримання 20% від суми грошового забезпечення, представник позивача фактично просить суд ухвалити рішення без розгляду справи по суті, без надання правової оцінки рішенню відповідача.

Крім того, долученими до заяви про забезпечення позову доказами не обґрунтовано очевидну протиправність оспорюваного наказу.

Застосування запропонованих заявником заходів забезпечення позову може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність рішень, дій чи бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Зазначені обставини можуть бути встановлені виключно під час розгляду справи по суті, предметом якого буде надання судом правової оцінки правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу складено 20 січня 2026 року.

Суддя О.М. Дудар