Справа № 240/12333/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/12333/25

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день звільнення зі служби в поліції відповідач не провів з позивачем усіх розрахунків, зокрема, щодо виплати додаткової відпустки як учаснику бойових дій, що є порушенням вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що виплата грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій, чинним законодавством не передбачена. При цьому не заперечує, що позивач мав право на додаткову відпустку строком 14 діб як учасник бойових дій, проте наголошує, що позивач не звертався до керівництва ГУНП в Житомирській області із рапортами про надання йому цих відпусток. Відповідно, ГУНП в Житомирській області не відмовляло позивачу у наданні додаткових відпусток та не вводило обмежень щодо надання працівникам поліції, які отримали статус учасника бойових дій, додаткової відпустки строком 14 діб.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане Управлінням МВС України в Житомирській області 20.10.2015.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 17.03.2025 № 170 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за станом здоров`я - через хворобу)), з 17.03.2025.

При звільненні позивачу не було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки.

Позивач звертався до відповідача із заявою стосовно виплати грошової компенсації невикористаних відпусток, проте листом від 28.04.2025 відповідач повідомив, що виплата компенсації за інші додаткові відпустки законодавством не передбачена.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації за не використану додаткову відпустку, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України «Про відпустки» (далі -Закон №504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за невикористані дні як основної, так і додаткової відпустки.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік підстав для звільнення поліцейського зі служби в поліції та припинення служби в поліції.

Приписами статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII установлено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" від 05.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу», надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 6 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Вказаний нормативно-правовий акт визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Так, приписами пункту 8 розділу III Порядку №260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Водночас, положеннями абзаців сьомого і восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. До того ж, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Вказані норми в сукупності свідчать про те, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» і статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, Верховний Суд зазначає про те, що положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують і не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 7 травня 2020 року в справі №360/4127/19, на яку доречно покликається позивач у касаційній скарзі, а також у постановах від 14 квітня 2021 року в справі №620/1487/20, від 29 квітня 2021 року в справі №200/602/20-а, від 31 травня 2021 року в справі №200/13837/19-а.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач як учасник бойових дій має право на грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій, передбачену статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З листа Головного управління Національної поліції в Житомирській області №94319-2025 від 28.04.2025 вбачається, що за період служби в поліції позивачу з 07.11.2015 по 17.03.2025 відпустки відповідно до статті 16-2 Закону України "Про відпустки" як учаснику бойових дій надавались наступним чином:

за 2015 рік ( з 07.11.2015 по 31.12.2015) - не використано;

за 2016 рік- використана (наказ ГУНП від 30.06.2016 №141 о/с);

за 2017 рік - не використано;

за 2018 рік - не використано;

за 2019 рік- не використано;

за 2020 рік - не використано;

за 2021 рік - використана (наказ ГУНП віл 23.06.2021 №197 о/с);

за 2022 рік - не використано;

за 2023 рік - не використано;

за 2024 рік - використана (наказ ГУНП від 03.12.2024 №700 о/с);

за 2025 рік - не використано.

Таким чином, на час прийняття наказу від 17.03.2025 № 170 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки.

А тому, з огляду на викладене, ураховуючи, що обов`язок забезпечити нарахування та виплату грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових, дій під час звільнення зі служби покладено саме на відповідача, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача з військової служби.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.11.2021 по справі № 200/1175/20-а.

Як зазначено у статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10008, РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача зі служби в поліції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

21.01.26