Справа № 240/14081/25
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у заміні сторони

21 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/14081/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про заміну неналежного відповідача на належного в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік як військовозобов`язаного та внесення відповідних відомостей про це до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних, як незаконно взятого на цей облік, та внести про це відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

26.11.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача у справі вх. №84708/25. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що належним відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_3 , з посиланням на постанови Верховного Суду у справах №344/6751/22 та №524/7691/23.

Суд, розглянувши заяву позивача про заміну відповідача на належного, враховує наступне.

Відповідно до положень статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що суд зобов`язаний встановлювати належність особи, зазначеної позивачем у якості відповідача, з огляду на те, чи повинна вона відповідати за позовними вимогами, заявленими в адміністративному позові.

Відповідно до частин 3, 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Таким чином, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Такий висновок був викладений Верховним Судом у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20 та від 14.12.2020 у справі №826/17787/14.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою від 16.04.2025 про внесення правильних відомостей в його військово-облікові документи, однак в задоволенні вимог заяви позивачу відмовлено листом від 16.05.2025 №7054.

Предметом розгляду у цій справі є протиправна, на думку позивача, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 у виключенні позивача з військового обліку військовозобов`язаних, як незаконного взятого на такий облік, та, відповідно, внесення про це відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ) здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Так, відповідно до частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487).

Згідно з п.79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, окрім іншого: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Отже, судом встановлено, що саме на районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок, організовувати та вести військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснювати взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляти у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Тобто, виключення з військового обліку військовозобов`язаних та внесення про це відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є завданням (функцією) районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в спірному випадку - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи, що саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, суд дійшов висновку, що позивач правильно визначив відповідачем у цій справі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо посилань позивача на необхідність застосування при вирішенні питання заміни неналежного відповідача у даній справі постанов Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного цивільного суду та Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справах №344/6751/22 від 27.03.2024 та №524/7691/23 від 12.11.2025, то суд вважає їх безпідставними, оскільки зазначені постанови винесені у цивільних справах щодо встановлення факту, що має юридичне значення (проживання в одному житловому будинку з рідним братом, який загинув) та про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця, тобто справи розглядалися судами цивільної юрисдикції щодо правовідносин відмінних від правовідносин у справі №240/14081/25.

Керуючись статтями 48, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26.11.2025 вх. №84708/25 про заміну неналежного відповідача у справі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін