Справа № 320/47901/25
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 січня 2026 року м. Київ № 320/47901/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Бучанська районна державна адміністрація Київської області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 29 липня 2025 року №74535534 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень к місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коломієць І.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2025 року адміністративний позов Бучанської районної державної адміністрації Київської області залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду позовної заяви у новій редакції із належним чином викладеними позовними вимогами.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, представником позивача надано до суду позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року продовжено Бучанській районній державній адміністрації Київської області строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду документу про сплату судового збору у визначеному розмірі.

Представником позивача надано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до 1 лютого 2026 року, мотивуючи тим, що останнім днем проведення платежів клієнтів органів Казначейства у 2025 році визначається 28 грудня 2025 року.

Щодо клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З указаного вбачається, що позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) не встановлено пільг щодо сплати судового збору для позивача.

Ураховуючи предмет спору, позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

У цьому випадку, відсутність коштів на рахунках позивача не може бути підставою для звільнення або відстрочення від сплати судового збору.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 400/518/23.

Водночас, представник позивача просить суд відстрочити сплату судового збору, мотивуючи тим, що останнім днем проведення платежів клієнтів органів Казначейства у 2025 році визначається 28 грудня 2025 року.

Разом з тим, у листі Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 10 грудня 2025 року №7-06-06/8542 зазначено, що починаючи з 2 січня 2026 року Головне управління казначейства працює у звичайному режимі.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Тобто, особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Представником позивача не надано достатніх доводів та обставин, що дають підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви.

Отже, правові підстави для задоволення клопотання є відсутніми, оскільки достатніх і належних доказів неможливості сплати судового збору за подання позовної заяви суду не представлено, заявлене клопотання не обґрунтоване, а особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо сплати судового збору.

Оскільки позивач мав достатньо часу для реалізації процесуальних прав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, щодо виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху у повному обсязі та у встановлений судом строк та особою, яка подала позовну заяву, не усунуто недоліку позовної заяви, а тому така підлягає поверненню.

Суд зазначає, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 241-243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 19 січня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.