Справа № 520/27915/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 січня 2026 року Справа № 520/27915/25
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (вул. Дніпровська, буд. 135, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за запитом позивача від 02 жовтня 2025 року, а саме: Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області не надана відповідь на запит на інформацію від 02 жовтня 2025 року не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту та про продовження строку розпорядник інформації не повідомив позивача, як запитувача, в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, чим порушені права позивача на інформацію;

- зобов`язати Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області надати відповідь на запит позивача від 02 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Позивачем 07.01.2026 до Харківського окружного адміністративного суду подано заяву про відвід судді, в якій заявник просить відвести суддю Панова М.М. у подальшому розгляді справи №520/27915/25 за його позовом (вул. Холодноярська, буд. 94, м. Барвінкове, Харківська обл., Ізюмський р-н, 64701) до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що у нього виникли сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, оскільки адміністративна справа №520/27915/25 за його позовною заявою до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до цього часу, тобто після спливу вже більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі не розглянута, чим порушене його право на доступу до суду, а також, на думку позивача, суддею Харківського окружного адміністративного суду Пановим М.М. позивачу створені перешкоди у реалізації права доступу до суду, яке окрім норм національного законодавства, передбачене положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У період з 29.12.2025 по 16.01.2026 суддя Панов М.М. перебував у щорічній відпустці, тому вирішення даного питання здійснюється в перший робочий день після відпустки.

Суд зазначає, що частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Оскільки приписами ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України не урегульовано процедуру вирішення питання відводу судді при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб, суд вважає за необхідне розглянути заяву у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 39, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами статей 72-77, 90, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу (самовідводу).

Відвід судді від участі у справі за цією підставою об`єктивно матиме маніпулятивний характер та штучно призведе до обрання особою найбільш сприятливих (за будь-якими власними чи-то уявними, чи-то реальними міркуваннями або уподобаннями) умов розгляду ініційованого спору, що прямо суперечить приписам ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та наявність підстав для передачі заяви іншому складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 31, 36-41, 236, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі №520/27915/25 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншому складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Панов М.М.