Справа № 240/11674/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/11674/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області:

- визнання протиправним рішення № 972-31036/К-02/8-0600/25 від 09.01.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке полягає у відмові в призначенні пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, що становить 13 559,41 грн, з 13.12.2024;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення пенсії за віком їй з 13.12.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому па одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021-2023 роки в розмірі 13 559, 41 грн.

В обґрунтування позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Управління, Пенсійний фонд, відповідач) вказала, що з 2015 року отримує пенсію за віком по пільзі матері особи з інвалідності з дитинства з 2015 року, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), при цьому досягнувши пенсійного віку та маючи необхідний стаж звернулася до Пенсійного фонду із заявою про переведення на пенсію за віком, просила застосувати середню заробітну плату по Україні за 2021-2023 роки. У відповідь на звернення позивачки, Управління відмовило у застосуванні середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, обґрунтувавши це тим, що пенсія за віком, призначена зі зниженням віку відповідно до ст.115 Закону № 1058-IV та пенсія за віком, у зв`язку із досягненням пенсійного віку, передбачена відповідно до ст.26 Закону № 1058-IV є одним і тим самим видом пенсії, розмір якого обчислюється відповідно до положень Закону № 1058-IV.

20.06.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Управління, відповідач) заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Звертаємо увагу суду, що пенсія за віком, призначена зі зниженням пенсійного віку, а також пенсія за віком, яка призначається особі при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058, це один і той самий вид пенсії, розмір якого обчислюється відповідно до одного і того самого Закону.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком як мати особи з інвалідністю з дитинства, яка обчислена відповідно до Закону № 1058-IV.

13.12.2024 позивачка звернулася до Пенсійного фонду із заявою, в якій просила перевести її на пенсії за віком, у зв`язку із досягненням відповідного віку та при обрахунку застосувати середню заробітну плату по Україні за 2021-2023 роки.

У відповідь на звернення, листом № 072-31036/К-02/8-0600/25 від 09.01.2025 Управління повідомило позивачку про відсутність підстав для проведення переходу з виду на вид. Одночасно пояснило, що пенсія за віком, призначена зі зниженням пенсійного віку, а також пенсія за віком, яка призначається особі при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, це один і той самий вид пенсії, розмір якого обчислюється відповідно до одного і того самого Закону.

Позивачка, не погоджуючись із здійсненим розрахунком своєї пенсії звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбаченому ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

У відповідь на звернення позивачки, Управління листом №16959-13597/З-02/8-0600/25 від 31.03.2025 повідомило, що її переведено з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону №1788-XII, на пенсію за віком, розмір якої було обчислено відповідно Закону №1058-IV та про відсутність підстав щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022-2024 роки.

Позивачка не погоджується із наведеними аргументами та вважає, що такі не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому відмова у задоволенні її заяви є протиправною і такою, що порушує її соціальні права на отримання належного розміру пенсійного забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом №1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з статтею 8 Закону №1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини 2 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV регламентовано, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Дані спірні правовідносини виникли з приводу звернення позивачка щодо переведення її на пенсію за віком, у зв`язку із досягненням пенсійного віку та враховуючи середній показник за 2021-2023 роки. Тобто має місце призначення одного і того самого виду пенсії (пенсії за віком), а тому, суд вважає, що відсутні підстави для врахування показнику середньої заробітної плати за три календарні роки перед зверненням, тобто з 2022-2024 роки.

Як зазначає позивачка, пенсію за віком відповідно до ст.115 Закону № 1058-IV їй призначено з 2015 року, тобто звернувшись до відповідача про призначення такої пенсії, позивачка вже використала право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-IV (пенсії за віком), а тому показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року її призначення. У даному разі, підстави для врахування середнього показника за 2021-2023 роки відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область,10003. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 19 січня 2026 р.

19.01.26