Справа № 120/1794/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 січня 2026 р. Справа № 120/1794/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року позов задоволено частково, зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти. Даним рішенням також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

14.01.2026 року представником позивача через систему "Електронний суд" надіслано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 382 КАС України.

19.01.2026 року представником відповідача подано заперечення на вказану заяву, в яких він зазначає, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження» внаслідок невиконання відповідачем рішення у добровільному порядку. А тому, представник відповідача вважає вимоги та доводи позивача, викладені ним у його заяві передчасними та просить відмовити в задоволення даної заяви.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене ст. 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (п. 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; п. 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; п.п. 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04). Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом в постановах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Зокрема, у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.ст.2,14,370 КАС України та ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Як зазначено вище, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 120/1794/25, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти. Даним рішенням також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Однак, з наданих сторонами доказів вбачається, що відповідачем не було проведено перерахунку та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, а відтак, підстави вважати, що відповідачем вчинено всі необхідні дії для виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 120/1794/25, відсутні.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження» внаслідок невиконання відповідачем рішення у добровільному порядку.

Так, як слідує з матеріалів, долучених представником позивача до поданої заяви про встановлення судового контролю, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постановою від 03.10.2025 відкрито виконавче провадження №79252697 щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

В рамках виконавчого провадження №79252697 відповідачем направлено лист від 27.10.2025 №642/25071, де зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти та відповідно до довідки-розрахунку відповідач повинен виплатити 117051,11 гривень.

21.10.2025 державним виконавцем складено Акт про невиконання Відповідачем рішення суду.

Постановою від 21.10.2025 за невиконання боржником, рішення за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, без поважних причин накладено на боржника - Військова частина НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

07.11.2025 державним виконавцем складено повторний Акт про невиконання відповідачем рішення суду.

Постановою від 07.11.2025 за повторне невиконання боржником без поважних причин рішення суду накладено на боржника - Військова частина НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Постановою від 12.11.2025 виконавче провадження №79252697 закінчено відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Державним виконавцем направлено до відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області повідомлення від 12.11.2025 №174012 про вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

Окрім того, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постановою від 02.10.2025 відкрито виконавче провадження №79252737 щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

17.10.2025 державним виконавцем складено Акт про невиконання відповідачем рішення суду.

Постановою від 17.10.2025 за невиконання боржником, рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Військова частина НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

03.11.2025 державним виконавцем складено повторний Акт про невиконання відповідачем рішення суду.

Постановою від 03.11.2025 за повторне невиконання боржником без поважних причин рішення суду накладено на боржника - Військова частина НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Постановою від 21.11.2025 виконавче провадження № 79252737 закінчено відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Державним виконавцем направлено до відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області повідомлення від 21.11.2025 №180212 про вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

В той же час, листом від 27.10.2025 №642/25071 військова частини НОМЕР_1 повідомила про відсутність коштів на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для виплати ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 117051,11 гривень на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №120/1794/25.

Отже, з вищевикладеного слідує, що військовою частиною НОМЕР_1 виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №120/1794/25 частково, а саме: здійснено ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, однак рішення суду №120/1794/25 залишається не виконаним в частині здійснення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 25.06.2022 року по 20.05.2023 року, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти та не здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною третьою статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів повного виконання рішення суду від 31.07.2025 в повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача та встановити строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 звіту про повне виконання даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 120/1794/25 задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у місячний строк з дня отримання цієї ухвали подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 31.07.2025 у справі № 120/1794/25 та на підтвердження виконання надати відповідні докази.

Попередити командира Військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до частини 10 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна