Справа № 160/37440/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 січня 2026 рокуСправа № 160/37440/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Едуард Олегович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) в особі представника Меламеда Вадима Борисовича, через систему "Електронний Суд" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49094; ІК в ),з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перебування громадянки ОСОБА_1 представниці дискримінованої групи громадян України, євреїв та неєвреїв, асоційованих з ними, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю у ситуації забороненой дискримінації порівняно з іншими пенсіонерами.

Ця заборонена дискримінація полягає у відсутності нормативного механізму щодо здійснення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон у країну, з якою не укладено міжнародного договору, та у виникненні внаслідок застосування правових норм Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, менш сприятливих умов і становища для громадян України, які постійно проживають в Ізраїлі, з огляду на об`єктивну неможливість виконати вимоги Порядку щодо подання заяви через електронний кабінет ПФУ з використанням електронного підпису або особистого звернення до УПФУ чи банку на території України, що, у поєднанні з відмовою у визнанні альтернативних способів подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, зокрема через уповноважених адвокатів, осіб за довіреністю або шляхом надсилання заяви з нотаріально засвідченим і легалізованим (апостильованим) підписом пенсіонера, призводить до фактичного позбавлення їх конституційного права на отримання пенсії в порівнянні з іншими громадянами України, та створює ситуацію, за якої представники дискримінованої групи, на відміну від інших пенсіонерів, змушені витрачати значні зусилля, час і кошти на звернення до суду з вимогами визнати протиправними дії, рішення та бездіяльність органів Пенсійного фонду.

- зобов`язати Відповідача вжити позитивні дії:

1) Негайно припинити дискримінацію та утриматися від порушення принципу недискримінації;

2) Вважати відповідно до Постанові Верховного Суду від 09 грудня 2024 року у справі № 360/777/23 що Виплату пенсії особам, які виїхали на постійне проживання за кордон, можливо здійснювати шляхом перерахування коштів на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках;

Відповідну заяву із зазначенням банківських реквізитів має право подати представник пенсіонера на підставі довіреності. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством непередбачена.;

3) здійснювати виплату поточної пенсії Позивачки на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ Акцент Банк;

4) здійснити виплату пенсії Позивачки, яку позивач, відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі №160/25168/24 мав поновити з 12.03.2016 року, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ Акцент Банк, з урахуванням компенсації втрати частини доходів;

5) визнати протиправним скасувати рішення Відповідача про відмову у поновлені виплати пенсії за віком, пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі №160/25168/24 в частині відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 , на визначений позивачкою банківський рахунок № НОМЕР_3 від 10.07.2025 року;

6) нарахувати та виплатити Позивачу на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ Акцент Банк компенсацію за моральну шкоду в сумі 250 000 (Двісті п`ятдесят тисяч) грн.;

7) Розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, зокрема позивачки, у тому числі шляхом аналізу внутрішніх практик, співпраці з профільними громадськими організаціями, проведення просвітницької роботи серед працівників територіальних органів Пенсійного фонду України.

Вказана позовна заява ухвалою суду від 05.01.2026 залишена без руху через невідповідність вимогам ст..ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- уточненого позову, для суду та відповідача, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню.

- оригіналу документа про сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру, сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Копію означеної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду отримано представником позивача 05.01.2026 через систему Електронний суд, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

16.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник зазначає, що позивач скористався своїм правом на оскарження «бездіяльності з питань дискримінації» відповідно до термінології Закону України № 5207-VI та сформулював основну немайнову вимогу таким чином: Визнати протиправною бездіяльність Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо недотримання принципу недискримінації у своїй діяльності стосовно залишення громадянина ОСОБА_1 представника дискримінованої групи громадян України, євреїв та неєвреїв, асоційованих з ними, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю у ситуації дискримінації порівняно з іншими пенсіонерами. Зазначає, що крім цього в позовних вимогах позивач зазначив що, Ця дискримінація полягає у відсутності нормативного механізму щодо здійснення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон у країну, з якою не укладено міжнародного договору, та у виникненні внаслідок застосування правових норм Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, менш сприятливих умов і становища для громадян України, які постійно проживають в Ізраїлі, з огляду на об`єктивну неможливість виконати вимоги Порядку щодо подання заяви через електронний кабінет ПФУ з використанням електронного підпису або особистого звернення до УПФУ чи банку на території України, що, у поєднанні з відмовою у визнанні альтернативних способів подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, зокрема через уповноважених адвокатів, осіб за довіреністю або шляхом надсилання заяви з нотаріально засвідченим і легалізованим (апостильованим) підписом пенсіонера, призводить до фактичного позбавлення їх конституційного права на отримання пенсії в порівнянні з іншими громадянами України, та створює ситуацію, за якої представники дискримінованої групи, на відміну від інших пенсіонерів, змушені витрачати значні зусилля, час і кошти на звернення до суду з вимогами визнати протиправними дії, рішення та бездіяльність органів Пенсійного фонду. - 3. Усі інші позовні вимоги, у яких Позивач просить зобов`язати Відповідача вжити позитивні дії, є похідними від основної вимоги визнання протиправною бездіяльності щодо виявленої дискримінації. Ці забов`язальні вимоги заявлено на підставі статей 7 та 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Також зазначає, що позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними від позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо недотримання принципу недискримінації, оскільки вони спрямовані на усунення наслідків цієї протиправної бездіяльності та відновлення порушених прав Позивача. 4. Обґрунтування цієї похідності полягає в наступному: Визнання протиправної бездіяльності та дискримінації є першочерговим висновком суду. Позивач стверджує, що Відповідач протиправно не дотримується принципу недискримінації у своїй діяльності по відношенню до дискримінованої групи, до якої належить і Позивач. Ця дискримінація проявляється у відсутності нормативного механізму для виплати пенсій громадянам України, які постійно проживають за кордоном (зокрема, в Ізраїлі, з якою немає відповідного міжнародного договору). Застосування формально нейтральних норм Порядку № 1596 (про подання заяви особисто, через банк або електронно з КЕП) створює менш сприятливі умови для цієї групи, оскільки об`єктивно унеможливлює виконання цих вимог через їхнє місце проживання за кордоном, відсутність внутрішнього паспорта, або неможливість отримання КЕП за межами України. Відмова визнавати альтернативні способи подання заяв (через уповноважених адвокатів або апостильований підпис) призводить до фактичного позбавлення конституційного права на отримання пенсії. Зобов`язальні вимоги є засобами усунення виявленої дискримінації та її наслідків. 4.1 Негайне припинення дискримінації та утримання від порушення принципу недискримінації: Це прямий наслідок визнання бездіяльності Відповідача як протиправної та дискримінаційної. Якщо діяльність визнана дискримінаційною, першим кроком є її припинення. 4.2 Вжиття позитивних дій для відновлення справедливого ставлення до Позивача: За Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", позитивні дії це спеціальні тимчасові заходи, спрямовані на усунення юридичної чи фактичної нерівності у можливостях реалізовувати права і свободи. Судова практика Верховного Суду чітко встановила, що виплата пенсій особам, які виїхали за кордон, може здійснюватися на карткові рахунки в українських банках, а відповідну заяву може подавати представник за довіреністю, без особистої присутності пенсіонера. Зобов`язання Відповідача вважати таку практику належною є конкретною позитивною дією, яка усуває перешкоди для дискримінованої групи. 4.3 Здійснення виплати поточної пенсії та недоотриманої пенсії, а також скасування протиправних актів Відповідача, що є наслідком багаторічної протиправної дискримінації Позивача у частині, що стосується відмови у поновленні виплати пенсії на визначений банківський рахунок. Зазначені позовні вимоги мають характер відновлення порушеного майнового права Позивача, яке було обмежене внаслідок протиправної бездіяльності та дискримінаційної практики Відповідача. Пенсія відповідно до усталеної практики визнається майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а недоотримана пенсія є втраченим майном, яке підлягає поверненню та виплаті Позивачу. Таким чином, ідеться не про нове право, а про фактичну реалізацію раніше набутого та встановленого права, яке було тривалий час заблоковане дискримінаційними діями та бездіяльністю Відповідача, зокрема шляхом створення штучних процедурних перешкод щодо способу подання документів і здійснення пенсійних виплат на визначений Позивачем банківський рахунок. 4.4 Розробка та впровадження заходів щодо недопущення подальшої дискримінації: Це превентивний захід, спрямований на системне вирішення проблеми, яка призвела до дискримінації. Він випливає з обов`язку Відповідача дотримуватися принципу недискримінації та запобігати їй. 4.5 Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення: З огляду на історію справи, де Відповідач тривалий час не виконував попереднє рішення суду, судовий контроль є необхідним для забезпечення реального відновлення прав Позивача та виконання всіх зобов`язань, що випливають з визнання його бездіяльності протиправною та дискримінаційною. Таким чином, всі зобов`язальні вимоги є прямими логічними та правовими наслідками визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо недотримання принципу недискримінації. Вони є необхідними для повного та ефективного захисту.

Позивачем позовні вимоги викладені в наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перебування громадянки ОСОБА_1 представниці дискримінованої групи громадян України, євреїв та неєвреїв, асоційованих з ними, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю у ситуації забороненой дискримінації порівняно з іншими пенсіонерами.

Ця заборонена дискримінація полягає у відсутності нормативного механізму щодо здійснення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон у країну, з якою не укладено міжнародного договору, та у виникненні внаслідок застосування правових норм Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, менш сприятливих умов і становища для громадян України, які постійно проживають в Ізраїлі, з огляду на об`єктивну неможливість виконати вимоги Порядку щодо подання заяви через електронний кабінет ПФУ з використанням електронного підпису або особистого звернення до УПФУ чи банку на території України, що, у поєднанні з відмовою у визнанні альтернативних способів подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, зокрема через уповноважених адвокатів, осіб за довіреністю або шляхом надсилання заяви з нотаріально засвідченим і легалізованим (апостильованим) підписом пенсіонера, призводить до фактичного позбавлення їх конституційного права на отримання пенсії в порівнянні з іншими громадянами України, та створює ситуацію, за якої представники дискримінованої групи, на відміну від інших пенсіонерів, змушені витрачати значні зусилля, час і кошти на звернення до суду з вимогами визнати протиправними дії, рішення та бездіяльність органів Пенсійного фонду.

Зобов`язати Відповідача вжити позитивні дії:

1) Негайно припинити дискримінацію та утриматися від порушення принципу недискримінації;

2) Вважати відповідно до Постанові Верховного Суду від 09 грудня 2024 року у справі № 360/777/23 що Виплату пенсії особам, які виїхали на постійне проживання за кордон, можливо здійснювати шляхом перерахування коштів на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках.

Відповідну заяву із зазначенням банківських реквізитів має право подати представник пенсіонера на підставі довіреності. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не передбачена.;

3) здійснювати виплату поточної пенсії Позивачки на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ Акцент Банк;

4) здійснити виплату пенсії Позивачки, яку відповідач, відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 160/25168/24, мав поновити з 12.03.2016 року, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ Акцент Банк;

5) визнати протиправним скасувати рішення Відповідача про відмову у поновлені виплати пенсії за віком, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 160/25168/24, в частині відмови у поновленні виплати на визначений позивачкою банківський рахунок № НОМЕР_3 від 10.07.2025 року.

6) Розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, зокрема позивачки, у тому числі шляхом аналізу внутрішніх практик, співпраці з профільними громадськими організаціями, проведення просвітницької роботи серед працівників територіальних органів Пенсійного фонду України;

Розглянувши подану представником позивача заяву про усунення недоліків адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Так ухвалою суду від 05.01.2026 було роз`яснено, що за приписами частини першої-другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до пункту 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Отже, предмет судового розгляду, який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим.

Зі змісту уточнених позовних вимог вбачається, що визначене формулювання способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів не відповідає вимогам частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При цьому, слід наголосити, що вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Так, не є чіткими та зрозумілими заявлені вимоги.

Як вже зазначалось судом, відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Крім того, виходячи з приписів КАС України передумовою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є оскарження позивачем та встановлення судом факту допущення відповідачем протиправних дій, рішення чи бездіяльності.

Стосовно доводів, що заявлені позовні вимоги є однією вимогою немайнового характеру, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються різних аспектів діяльності пенсійного органу, які не пов`язані між собою.

Отже, фактично недоліки позовної заяви про які вказувалось позивачу в ухвалі суду від 05.01.2026 усунуто у повному обсязі не було протягом встановленого судом часу.

Ані доказу доплати судового збору за подання цього позову, ані уточнених позовних вимог на пропозицію суду, із з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню, позивачем зазначено не було.

Таким чином, суд доходить висновку, що недоліки позовної заяви, які визначені ухвалою суду від 05.01.2026 позивачем не усунені.

Отже, станом на 19.01.2026 вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 позивачем належним чином не виконані.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 станом на 19.01.2026 не виконано, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков