Справа № 520/15074/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 січня 2026 року № 520/15074/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухина Олександра Олександровича (вул. Весніна, буд.14, під.1,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61023) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухина Олександра Олександровича, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухини, яка полягає у не видачі позивачу довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення позивача від 17.02.2025 року, у 7 му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили мої права гарантовані п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»;

- визнати бездіяльність начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О.Сухини, яка полягає у не роз`ясненні позивачу прав та обов`язків викривача при прийнятті повідомлення позивача від 17.02.2025 року, у 7 му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили права позивача гарантовані п. 1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»;

- визнати бездіяльність начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухини, яка полягає у не внесенні у Єдиний портал повідомлень викривачів інформації про повідомлення позивача від 17.02.2025 року, 7 м управлінням Департаменту стратегічних розслідувань НП України такою, що порушили права позивача гарантовані ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»;

- зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про видачу мені довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення позивача від 17.02.2025 року, як то визначено п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»;

- зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про роз`яснення позивачу прав і обов`язків викривача, як то визначено п.1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»;

- зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину організувати внесення відомостей про Повідомлення позивача від 17.02.2025 року до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про що мене повідомити наданням відповідного ідентифікатора.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не видачі ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення позивача від 17.02.2025 року, у 7-му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили права ОСОБА_1 гарантовані п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», у не роз`ясненні ОСОБА_1 прав та обов`язків викривача при прийнятті повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року, у 7-му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили права позивача гарантовані п. 1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», та яка полягає у не внесенні у Єдиний портал повідомлень викривачів інформації про повідомлення позивача від 17.02.2025 року, 7-м управлінням Департаменту стратегічних розслідувань НП України такою, що порушили права позивача гарантовані ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Начальник 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухина Олександр Олександрович, правом подання відзиву не скористався, однак надав інформацію на виконання ухвали суду від 16.06.2025 в частині витребування доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач 17.02.2025 звернувся до 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з повідомленням про корупцію, згідно якого просив керуючись абз.1 п.1 ч.І ст. 255 КУпАП скласти протоколи про вчинення депутатом Височанської селищної раді ОСОБА_2 , та посадової особи ради О. Тройно адміністративних правопорушень визначених ст. 172-7 КУпАП, Т. Мельник за взяття участі у голосуванні за зміни до п. 7.4 Статуту КПТВСР, а ОСОБА_3 за незаконне ініціювання цього питання на сесії Височанської селищної ради.

Відомостей щодо надання позивачу відповіді на зазначене повідомлення матеріли справи не містять.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, він розраховував, що на його електронну пошту, вказану в повідомленні, йому буде надісланий документ про прийняття та реєстрацію його повідомлення, про роз`яснення йому прав та обов`язків викривача та ідентифікатор доступу до Єдиного порталу повідомлень викривачів, однак станом на 10.06.2025 така інформація не надійшла.

Вважаючи протиправною бездіяльність начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухини, яка полягає у не видачі ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення позивача від 17.02.2025 року, у 7-му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили права ОСОБА_1 гарантовані п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», у не роз`ясненні ОСОБА_1 прав та обов`язків викривача при прийнятті повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року, у 7-му управлінні Департаменту стратегічних розслідувань НП України такими, що порушили права позивача гарантовані п. 1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», та яка полягає у не внесенні у Єдиний портал повідомлень викривачів інформації про повідомлення позивача від 17.02.2025 року, 7-м управлінням Департаменту стратегічних розслідувань НП України такою, що порушили права позивача гарантовані ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі за текстом - Закон № 393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону №393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 5 Закону №393/96-ВР письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. (частини 1, 3 ст.15 Закону №393/96-ВР)

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року від № 1700-VII "Про запобігання корупції" (далі - Закон № 1700-VII), викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 53-1 Закону № 1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, юридичні особи публічного права та юридичні особи, зазначені в частині другій статті 62 цього Закону, зобов`язані забезпечити функціонування внутрішніх каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Органи прокуратури, Національна поліція, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань та Національне агентство зобов`язані забезпечити функціонування внутрішніх і регулярних каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Подання повідомлень (у тому числі анонімних) через внутрішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону здійснюється через відкритий для цілодобового доступу Єдиний портал повідомлень викривачів та спеціальні телефонні лінії.

Інформація про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, отримана через регулярні канали повідомлення такої інформації, вноситься до Єдиного порталу повідомлень викривачів уповноваженими на це особами відповідних суб`єктів.

Єдиний портал повідомлень викривачів - це інформаційно-телекомунікаційна система, яка має комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю згідно із Законом України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", що забезпечує обмін даними з викривачем за допомогою мережі Інтернет, збирання, зберігання, використання, захист, облік, пошук, узагальнення повідомлень викривачів, а також іншої інформації, в тому числі про статус викривачів, стан та результати розгляду повідомлень викривачів.

Єдиний портал повідомлень викривачів гарантує викривачам дотримання умов конфіденційності та анонімності, а також забезпечує доступ викривачів до інформації про стан та результати розгляду їх повідомлень і є офіційним внутрішнім джерелом інформації про осіб, які мають статус викривачів.

Доступ до Єдиного порталу повідомлень викривачів мають викривачі в частині здійснення ними повідомлень та отримання інформації про стан і результати їх розгляду, Голова та службовці Національного агентства відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, керівники та уповноважені особи відповідних суб`єктів у частині повідомлень викривачів, розгляд яких віднесено до їх повноважень відповідно до цього Закону, інші уповноважені особи в частині інформації про статус викривачів у разі звернення викривача для отримання безоплатної правничої чи психологічної допомоги, визначеної цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 53-2 Закону № 1700-VІІ, вимоги до повідомлень (у тому числі анонімних) про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону та порядок їх розгляду визначаються цим Законом.

Повідомлення підлягає розгляду, якщо наведена у ньому інформація містить фактичні дані, що вказують на можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, які можуть бути перевірені.

Повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, здійснене через зовнішні або внутрішні канали повідомлення такої інформації, підлягає попередньому розгляду уповноваженою особою у строк не більше десяти робочих днів з дня внесення цієї інформації до Єдиного порталу повідомлень викривачів.

У разі, якщо під час попереднього розгляду повідомлення встановлено, що воно не відповідає вимогам цього Закону, його подальший розгляд здійснюється у порядку, визначеному для розгляду звернень громадян, про що інформується особа, яка здійснила повідомлення.

У разі якщо під час попереднього розгляду повідомлення встановлено, що воно не належить до компетенції органу або юридичної особи, до якого (якої) воно надійшло, подальший розгляд такого повідомлення припиняється, про що інформується особа, яка здійснила повідомлення, з одночасним роз`ясненням щодо компетенції органу або юридичної особи, уповноважених на здійснення розгляду чи розслідування фактів, викладених у повідомленні.

У разі якщо наведена у повідомленні інформація стосується керівника органу або юридичної особи, до якого (якої) воно надійшло, таке повідомлення у триденний строк надсилається суб`єкту, уповноваженому здійснювати розгляд чи розслідування фактів, викладених у повідомленні, про що інформується особа, яка здійснила повідомлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 17.02.2025 звернувся до 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з повідомленням про корупцію, згідно якого просив керуючись абз.1 п.1 ч.І ст. 255 КУпАП скласти протоколи про вчинення депутатом Височанської селищної раді ОСОБА_2 , та посадової особи ради О. Тройно адміністративних правопорушень визначених ст. 172-7 КУпАП, Т. Мельник за взяття участі у голосуванні за зміни до п. 7.4 Статуту КПТВСР, а ОСОБА_3 за незаконне ініціювання цього питання на сесії Височанської селищної ради.

Так, відповідач, отримавши повідомлення про корупцію від позивача, мав розглянути таке повідомлення у відповідності до Закону України "Про запобігання", в разі відповідності такого повідомлення вимогам вказаного Закону, або в порядку Закону України "Про звернення громадян" та надати заявнику інформацію щодо розгляду його повідомлення.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, його повідомлення про корупцію розглянуто не було.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних відомостей щодо розгляду поданого позивачем повідомлення про корупцію від 17.02.2025 у порядку Закону України "Про запобігання корупції" або в порядку Закону України "Про звернення громадян" та надання позивачу будь-якої відповіді на його повідомлення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окремо суд зауважує, що відповідач, надав інформацію на виконання ухвали суду від 16.06.2025 в частині витребування доказів.

Судом встановлено, що з наявних доказів, 7-им управлінням Департаменту стратегічних розслідувань листом від 24.03.2025 №35757-2025 повідомлено, що 7-м управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України розглянуто повідомлення за вхідним Р-407 від 17.02.2025 щодо можливого вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією з боку ряду депутатів Височанської селищної ради, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Співробітниками Управління здійснено збір матеріалів в рамках проведення перевірки доводів, викладених у вказаній заяві, однак, за результатами вивчення отриманих копій документів, не встановлено вимоги р. 2 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» від 12.01.2024 № 2.

Суд зауважує, що даний лист стосується звернення позивача за вхідним № Р-407 від 17.02.2025 щодо можливого вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією з боку ряду депутатів Височанської селищної ради, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що був предметом розгляду в межах адміністративної справи № 520/4031/25.

Таким чином будь-яких пояснень та жодних документів щодо розгляду відповідачем повідомлення про корупцію від 17.02.2025, згідно якого позивач просив керуючись абз.1 п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП скласти протоколи про вчинення депутатом Височанської селищної раді ОСОБА_2 , та посадової особи ради О. Тройно адміністративних правопорушень визначених ст. 172-7 КУпАП, ОСОБА_10 за взяття участі у голосуванні за зміни до п. 7.4 Статуту КПТВСР, а ОСОБА_3 за незаконне ініціювання цього питання на сесії Височанської селищної ради до суду не подано.

Доводів позивача та обставин щодо нерозгляду повідомлення про корупцію, поданого позивачем 17.02.2025, та ненадання будь-якої інформації з приводу такого повідомлення відповідачем під час розгляду справи не спростовано.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про нерозгляд відповідачем поданого позивачем повідомлення про корупцію від 17.02.2025 та ненадання позивачу інформації з приводу розгляду його повідомлення.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що з метою належного та ефективного захист прав позивача в спірних правовідносинах суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково шляхом визнання протиправною бездіяльності начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухини Олександра Олександровича щодо нерозгляду повідомлення про корупцію ОСОБА_1 від 17.02.2025 та зобов`язання начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухини Олександра Олександровича розглянути повідомлення про корупцію ОСОБА_1 від 17.02.2025 та надати інформацію про результати попереднього розгляду повідомлення про корупцію ОСОБА_1 від 17.02.2025, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про видачу ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року, як то визначено п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язання начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків викривача, як то визначено п.1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції» та зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину організувати внесення відомостей про Повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про що повідомити наданням відповідного ідентифікатора, суд зазначає наступне.

Так, позивач, вважаючи себе викривачем, у зв`язку з поданням вищезазначеного повідомлення про корупцію, зазначив про обов`язок відповідача внести інформацію про розгляд його заяви до Єдиного порталу повідомлень викривачів, видати йому довідку про прийняття і реєстрацію повідомлення від 17.02.2025 відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та роз`яснити йому права та обов`язків викривача відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Разом з тим, суд зазначає, що розділом VIII Закону № 1700-VII визначено вимоги щодо віднесення особи до викривача корупції, гарантії захисту викривачів, забезпечення умов для здійснення повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень чи інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому законодавство України розрізняє заявників та викривачів.

Різниця між ними полягає в тому, що будь-яка людина може повідомити про корупцію, якщо переконана, що її інформація є достовірною, але не завжди той, хто повідомив про корупцію, є викривачем.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належать, зокрема, надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідні роз`яснення НАЗК розміщені за адресою в мережі Інтернет (https://wiki.nazk.gov.ua/category/vykryvachi-koruptsiyi/), в яких, зокрема, визначено відмінності між викривачем і заявником, вимоги та порядок надання інформації пов`язаної з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, які розділяються на такі ознаки:

- джерелом інформації може бути: трудова і професійна діяльність - тобто, коли про корупційні правопорушення дізнаються під час роботи, господарська діяльність, громадська діяльність, наукова діяльність, проходженням служби чи навчання, участь у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання;

- викривач володіє фактичними даними про обставини правопорушення: місце вчинення правопорушення, час його вчинення, особу, яка вчинила корупцію. Ця інформація може бути перевірена і підтверджує можливе вчинення корупції. Також можна надавати документи, які підтверджують вчинення злочину;

- викривач повідомляє про корупцію, використовуючи передбачені Законом № 1700-VII способи, а саме: внутрішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону - способи захищеного (у тому числі анонімного) повідомлення інформації викривачем керівнику або уповноваженому підрозділу (особі) органу, юридичної особи, у яких викривач працює, проходить службу чи навчання або на замовлення яких виконує роботу, а так само до органу вищого рівня, уповноважена особа якого здійснює контроль за дотриманням антикорупційного законодавства на підвідомчих підприємствах, в установах та організаціях; зовнішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону - шляхи повідомлення інформації викривачем через фізичних чи юридичних осіб, у тому числі через засоби масової інформації, журналістів, громадські об`єднання, професійні спілки тощо; регулярні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень - способи захищеного (у тому числі анонімного) повідомлення інформації викривачем органам прокуратури. Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань. Національному агентству з питань запобігання корупції.

Таким чином, якщо особа, що повідомила про корупційне порушення, дотрималася трьох умов, вона вважається викривачем. Якщо ж хоча б один з пунктів не врахований під час повідомлення про корупцію - особа є заявником.

При цьому, повинно бути повідомлено про порушення саме Закону України «Про запобігання корупції», а не іншого закону і саме тих вимог, які ним визначені, у тому числі встановлені ним заборони і обмеження.

Також в роз`ясненнях НАЗК зазначається, що наявність статусу викривача може підтверджуватись документами про здійснення ним повідомлення.

Такими документами можуть бути копія: 1) відповіді органу, юридичної особи публічного права, юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону на повідомлення (заяву, скаргу тощо) викривача; 2) листа органу, юридичної особи публічного права, (юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону) про результати попередньої перевірки повідомлення; 3) повідомлення Національному агентству про початок досудового розслідування за участю викривача (відповідно до вимог ч. 9 ст. 214 КПК України); 4) повідомлення Національному агентству про участь викривача у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (відповідно до вимог ч. 5 ст. 257 КУпАП). Наведений перелік не є вичерпним, наявність статусу викривача в особи у зв`язку із здійсненим нею повідомленням можуть підтверджуватися й іншими документами, виданими уповноваженими органами.

Так, у межах спірних правовідносин судом встановлено, що повідомлення позивача про корупцію від 17.02.2025 не було розглянуто відповідачем. Відомостей щодо реєстрації повідомлення позивача, його розгляду та надання відповіді матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи відсутність відомостей щодо розгляду повідомлення позивача про корупцію та, відповідно, щодо надання позивачу статусу викривача, у зв`язку із здійсненим ним повідомленням, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов`язання начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про видачу ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року, як то визначено п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язання начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину вирішити питання, про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків викривача, як то визначено п.1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції» та зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань НП України О. Сухину організувати внесення відомостей про Повідомлення ОСОБА_1 від 17.02.2025 року до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про що повідомити наданням відповідного ідентифікатора, є передчасними, та належним способом захисту в спірних правовідносинах буде саме зобов`язання відповідача розглянути повідомлення про корупцію позивача від 17.02.2025 та надати інформацію про результати попереднього розгляду такого повідомлення.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позивач звільнений від сплати судового збору по справі №520/15074/25.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухина Олександра Олександровича (вул. Весніна, буд.14, під.1,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61023) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухини Олександра Олександровича щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.02.2025.

Зобов`язати начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сухини Олександра Олександровича (вул. Весніна, буд.14, під.1,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61023) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17.02.2025 та надати детальну інформацію про результати попереднього розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.02.2025, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 19.01.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.