Справа № 460/384/26
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 січня 2026 року м. Рівне№460/384/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України про визнання протиправними дій щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 за посадою, з якої військовослужбовця було звільнено зі служби та зобов`язання підготувати і надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві такі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2025 за посадою, з якої військовослужбовця було звільнено зі служби.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Предметом позову у цій справі є визнання протиправними дій Служби безпеки України щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи із відповідної розрахункової величини.

Так, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2246308 від 16.01.2026 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Однак, у позовній заяві позивач зазначає, що з 20.05.2022 проживає у АДРЕСА_2 , на підтвердження чого долучив довідку про місце проживання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "24 Серпня, 17" № 8/2025 від 29.08.2025.

Як було зазначено судом вище, частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування, знаходження) фізичної особи-позивача.

Однак, в даному випадку фактичне місце проживання позивача без реєстрації не може вважатися місцем проживання позивача "зареєстрованим у встановленому законом порядку" згідно статті 25 КАС України при визначені підсудності такої справи.

Відповідно до частини першої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Наведене вище визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-ІV (далі - Закон № 1382-ІV).

Згідно статті 3 Закону № 1382-ІV, місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Разом з тим, Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 визначає механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 46 вказаного Порядку визначено, що посадова особа органу реєстрації в день звернення особи або її законного представника (представника) чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або даних від органу соціального захисту населення:

приймає рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) особи;

вносить відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до реєстру територіальної громади відповідно до Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022;

формує інформацію про реєстрацію місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022.

Відтак, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

З аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача є необхідною умовою для застосування положень частини першої статті 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача.

При цьому, наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Відтак, зазначене у довідці про місце проживання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "24 Серпня, 17" № 8/2025 від 29.08.2025 за адресою АДРЕСА_2 не може бути враховане судом для визначення підсудності цієї справи згідно статті 25 КАС України.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.07.2024 у справі № 320/7092/24 для цілей визначення підсудності відповідно до КАС України місцем проживання чи перебування фізичної особи є адреса, яка зареєстрована (задекларована) та внесена до реєстру територіальної громади.

При цьому, як було встановлено судом, на час звернення до суду із даним позовом зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації позивача є: АДРЕСА_1 . Місцезнаходження відповідача у цій справі Служби безпеки України: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Згідно з частиною третьою статті 171 КАС України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

За таких обставин, згідно статті 25 КАС України, дана справа не підсудна Рівненському окружному адміністративному суду, а підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом, відповідно до зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS № 005, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, у випадку розгляду цієї адміністративної справи Рівненським окружним адміністративним судом, останній не відповідатиме критерію "суд, встановлений законом" у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки не буде дотримано юрисдикційної умови такої відповідності (суд повинен бути повноважним, діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів пункту 1 частини третьої статті 317 КАС України, розгляд справи неповноважним складом суду є порушенням норм процесуального права, що, у свою чергу, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на наведене, адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій підлягає передачі на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

За приписами частин першої, другої статті 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Керуючись статтями 29, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу № 460/384/26 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду (адреса: 01133, Київ, бульвар, Лесі Українки, 26).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 16 січня 2026 року.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК