Справа № 200/10343/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/10343/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій щодо неправильного розрахунку пенсії за віком за заявою від 03.07.2025 року;

- зобов`язання здійснити розрахунок пенсії за віком з 03.08.2025 року відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, та врахуванням заробітної плати з 01.07.2018 року по 31.05.2025 року, а також із зарахуванням до страхового стажу 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025 року включно, а також період з 01.10.2020 року по 31.12.2022 року у кількості 2 роки 3 місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2019 року перебувала на пенсійному обліку як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи. Під час перебування на пенсії по інвалідності працювала більше 24 місяців та набула більше 24 місяців страхового стажу.

Набувши достатній для переходу на пенсію за віком в 50 років стаж, позивач 03.07.2025 року звернулася до органів ПФУ із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, до якої додала необхідні документи.

Також до заяви позивач додала клопотання, в якому просила застосувати при розрахунку середню заробітну плату, визначену ч. 2 ст. 40 Закону 1058, оскільки під час отримання пенсії по інвалідності працювала більше 24 місяців.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області, яке розглядало заяву від 03.07.2025 року прийняло рішення №27 від 09.07.2025 року, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за Списком №2 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років, тому позивач звернулася до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі №200/5212/25, яке набрало законної сили 18.11.2025 року, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 03 серпня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) на підставі поданої заяви від 03 липня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2022 по 19.04.2023, з 01.03.2024 по 31.05.2025.

На виконання вказаного рішення суду Головним Управлінням ПФУ у Вінницькій області з 03.08.2025 призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

При цьому, відповідач розрахував пенсію з показником середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2016-2018 роки 3764,40 грн.

Також заробітна плата враховувалась відповідачем для обчислення пенсії за віком за період по 30.06.2018 рік.

Вказує, що вийшла на пенсію за віком вперше, а при першому переході на пенсію за віком за заявою від 03.07.2025 року має бути застосований показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 3 роки перед роком звернення за призначенням пенсії за віком.

Позивач звернулась за призначенням пенсії за віком у 2025 році, тому показник середньої заробітної плати в цілому по Україні відповідач мав врахувати за 2022-2024 роки, який дорівнює 15057,09 грн.

Також відповідачем мала бути взята заробітна плата позивача не по 30.06.2018 рік, а вся заробітна плата до дати звернення за призначенням пенсії за віком, тобто і заробітна плата після 30.06.2018 року, оскільки позивач працювала до 31.05.2025 року.

Також позивач не врахував до страхового стажу періоди отримання пенсії по інвалідності - 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025 року.

Вважає, що такий неправильний розрахунок порушує права позивача, оскільки занижує розмір її пенсії.

З зазначених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 15.01.2026 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач з 2019 року перебувала на пенсійному обліку як отримувач пенсії по інвалідності.

Позивач звернулася з заявою від 03.08.2025 року про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно за Списком № 2.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі №200/5212/25, яке набуло законної сили 18.11.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу з 03 серпня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) на підставі поданої заяви від 03 липня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2022 по 19.04.2023, з 01.03.2024 по 31.05.2025.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перерахунок пенсії з переходу на інший вид та переведено Позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з 03.08.2025.

Згідно пункту 2 ч.2 статті 114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Інше чинним законодавством не передбачено. Вік позивача на дату звернення 49 років. Станом на дату звернення позивач не досягла віку 55 років.

Відтак, вважає, що рішення суду виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в межах покладених судом зобов`язань.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025 року включно, а також період з 01.10.2020 року по 31.12.2022 року зазначає, що починаючи з 01.07.2000 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (згідно п.3 постанови 794).

З огляду на вищевикладене вважає, що Головним управлінням вчинено всі дії з дотриманням норм чинного законодавства України.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_1 , виданий 11.11.2020 року.

Позивач з 2019 року перебувала на пенсійному обліку як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи.

При цьому, під час перебування на пенсії по інвалідності позивач працювала більше 24 місяців та набула більше 24 місяців страхового стажу.

Досягнувши віку 50 років та набувши необхідний страховий та пільговий стаж, позивач 03.07.2025 року звернулася до територіальних органів ПФУ із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, додавши необхідні документи.

Крім того, до заяви від 03.07.2025 року позивач додала клопотання, в якому просила застосувати при розрахунку середню заробітну плату, визначену ч. 2 ст. 40 Закону 1058, оскільки під час отримання пенсії по інвалідності працювала більше 24 місяців.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області, яке розглядало заяву від 03.07.2025 року прийняло рішення №27 від 09.07.2025 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за Списком №2 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років, тому позивач звернулася до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі №200/5212/25, яке набрало законної сили 18.11.2025 року, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 03 серпня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) на підставі поданої заяви від 03 липня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2022 по 19.04.2023, з 01.03.2024 по 31.05.2025.

На виконання вказаного рішення суду Головним Управлінням ПФУ у Вінницькій області з 03.08.2025 призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

При цьому, відповідач розрахував пенсію з показником середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2016-2018 роки 3764,40 грн., у той час, як позивач звернулась за призначенням пенсії за віком у 2025 році, а показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2022-2024 роки становив 15057,09 грн.

Крім того, заробітна плата враховувалась відповідачем для обчислення пенсії за віком за період по 30.06.2018 рік при тому, що позивач під час знаходження на пенсії по інвалідності працювала до 31.01.2025 року.

Також відповідачем мала бути взята заробітна плата позивача не по 30.06.2018 рік, а вся заробітна плата до дати звернення за призначенням пенсії за віком, тобто і заробітна плата після 30.06.2018 року, оскільки позивач працювала до 31.05.2025 року.

Водночас, позивач не врахував до страхового стажу періоди отримання позивачем пенсії по інвалідності - 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025.

Перевіряючи правомірність дій відповідача при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058) встановлює порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України від 09.07.2006 №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.

За приписами ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.

Згідно з частиною третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доход) та інших документів що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналогічні приписи містить стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, частиною п`ятою статті 56 вказаного Закону передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Судом встановлено, що позивачу на виконання судового рішення у справі №200/5212/25 з 03.08.2025 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2022 по 19.04.2023, з 01.03.2024 по 31.05.2025.

Між сторонами немає розбіжностей щодо пільгового стажу позивача. Як зазначено вище, позивач під час перебування на пенсії по інвалідності працювала до 31.05.2025 року, тобто протягом 2 років 3 місяців, що не заперечується відповідачем, проте відповідачем не враховано цей стаж при призначенні іншого виду пенсії.

За приписами ч. 1. ст. 40 № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Позивач виразила таке бажання, додавши до заяви від 03.07.2025 року про перехід на інший вид пенсії відповідне клопотання, в якому просила застосувати при розрахунку середню заробітну плату, визначену ч.2 ст.40 Закону 1058, проте відповідачем клопотання було проігнороване.

Частиною четвертою статті 42 Закону №1058-ІV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Разом з тим, для обчислення розміру пенсії позивача відповідачем не був застосований алгоритм, визначений частиною четвертою статті 42 Закону №1058-ІV.

Отже, враховуючи те, що після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (2 роки 3 місяці), то під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком вона має право на застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки.

Щодо незарахування періоду отримання пенсії по інвалідності до страхового стажу суд зазначає таке.

Як зазначено вище, до переходу на пенсію за віком з 03.08.2025 року позивач перебувала на пенсії по інвалідності.

Відповідно до абз.2 п.1 ст. 21 Закону України №1533-ІІІ від 02 березня 2000 року період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій (за винятком пенсії по інвалідності) та виплат за страхуванням на випадок безробіття, включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Згідно протоколу відповідача щодо перерахунку пенсії наявні такі відомості щодо перебування позивача на інвалідності:

(Третя група, загальне захворювання): Дата встановлення інвалідності 08.02.2024 року, період з 01.07.2023 по 28.02.2027.

Призначення пенсії по інвалідності також підтверджується штампом ПФУ на титульній сторінці трудової книжки позивача.

Пенсія по інвалідності позивачу виплачувалась весь час з моменту її призначення з 2019 року до моменту переходу на пенсію за віком, тобто до 03.08.2025 року.

Водночас, відповідачем деякі періоди отримання пенсії по інвалідності не зараховані до страхового стажу позивача.

Так, формою РС-право підтверджено, що відповідачем не зараховано до стажу позивача періоди перебування позивача на інвалідності - 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025.

За вказаних обставин, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язанні вчинити певні дії підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неправильного розрахунку пенсії ОСОБА_1 за її заявою від 03.07.2025 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 03.08.2025 року відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, та з врахуванням заробітної плати з 01.07.2018 року по 31.05.2025 року, а також із зарахуванням до страхового стажу періодів 30.09.2020 року, з 20.04.2023 по 30.04.2023, з 01.06.2025 по 02.08.2025 року включно, а також період з 01.10.2020 року по 31.12.2022 року у кількості 2 роки 3 місяці.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 січня 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова