Справа № 520/19029/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р. Справа № 520/19029/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Національного університету цивільного захисту України, в якому просить суд, з урахуванням уточненої позовної заяви:

- визнати протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо незабезпечення житлом, невизначення розміру та ненадання грошової компенсації за належне ОСОБА_1 для отримання жиле приміщення;

- зобов`язати Національний університет цивільного захисту України визначити розмір та надати грошову компенсацію за належне ОСОБА_1 для отримання жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач на день звільнення зі служби житловою комісією Національного університету цивільного захисту України рішення про розподіл позивачу квартири прийнято не було, до цього часу ордер йому не видано та він житлом не забезпечений. Вказує, що незважаючи на звернення та наявність підстав для надання житла, відповідач протягом тривалого часу не вживає жодних заходів щодо забезпечення позивача житлом або виплати грошової компенсації. Вказані дії/бездіяльність порушують його права на соціальний захист і створюють загрозу нормальним умовам проживання.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (а.с. 83-84).

Представником відповідача подано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивач не є військовослужбовцем, відноситься до осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а отже на нього не розповсюджуються приписи п. 1 Порядку № 728. Відповідачем надано позивачу службове приміщення, у якому він зареєстрований; з 15.09.2006 позивача включено до списку осіб, які перебувають на квартирному обліку Національного університету цивільного захисту України для отримання житла. Крім того, просить урахувати, що позивачем використане право на безоплатну приватизацію житла, що виключає можливість отримання компенсації відповідно до приписів п. 3 Порядку № 728.

У зв`язку із зазначеним просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, з 01 вересня 1992 року до 03 травня 2025 року позивач проходив службу в системі органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до Довідки №19/24 від 25.09.2024 позивача з 15.09.2006 включено списку осіб, які перебувають на квартирному обліку Національного університету цивільного захисту України для отримання житла (протокол від 15.09.2006 за №6 засідання житлово-побутової комісії УЦЗ України, затверджений рішенням РЖК Київського району м. Харкова02.02.2007) та він має право на одержання житлового приміщення за загальною чергою відповідно до пп. 6 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP.

Згідно з витягом із Наказу №331 від 03.05.2025 полковника служби цивільного захисту - ОСОБА_1 , заступника начальника кафедри автоматичних систем безпеки та інформаційних технологій факультету пожежної безпеки, звільненого Наказом ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 13.01.2025 за №20, звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штату) та в подальшому виключено з кадрів ДСНС України та знято 03.05.2025 з усіх видів забезпечення.

Національним університетом цивільного захисту України розглянуто запит позивача від 16.05.25 щодо умов квартирного обліку та надано відповідь листом №8804-2907/88 11-02 від 26.05.2025, що порядок ведення квартирного обліку в університеті здійснюється відповідно до Положення про житлову комісію НУЦЗ України, затвердженого Наказом НУЦЗ України НС-28/88 від 17.01.2025, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, та Положенням про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом МНС України від 05 лютого 1999 року №38.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011року №147 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», державні кошти можуть спрямовуватись на будівництво або придбання житла для працівників структур підпорядкованих Міністерству внутрішніх справ України, зокрема працівників ДСНС. У межах дії цієї постанови Національний університет цивільного захисту України як заклад, що підпорядковується Державній службі України з надзвичайних ситуацій, виступає учасником реалізації відповідної бюджетної програми.

Університет, за наявності фінансування та в межах визначених бюджетних призначень, має право ініціювати заходи щодо забезпечення житлом працівників, які перебувають на квартирному обліку, зокрема шляхом подання відповідних заявок до ДСНС України як головного розпорядника коштів.

Також у листі №8804-2907/88 11-02 від 26.05.2025 фактично вказано про відсутність підстав для виплати позивачу грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або з бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим Кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 9 Житлового кодексу України закріплено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

За нормами статей 9, 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно з абзацом другим пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури, Адміністрація Державної прикордонної служби, Служба безпеки, розвідувальні органи, Національна гвардія, Управління державної охорони, Державне космічне агентство та Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації визначають щороку в межах бюджетних призначень для забезпечення житлом військовослужбовців на відповідний бюджетний рік видатки на надання грошової компенсації за належні для отримання військовослужбовцями та членами їх сімей жилі приміщення, а Державна служба з надзвичайних ситуацій - видатки на надання грошової компенсації за належні для отримання особами, звільненими з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, та членами їх сімей жилі приміщення.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення розміру надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 (далі Порядок № 728), військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Відповідно до ст.101 Кодексу цивільного захисту України №5403-VI від 02 жовтня 2012 року служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Указом Президента України №726/2012 від 24 грудня 2012 року «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій шляхом реорганізації Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16 грудня 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій (далі - Постанова №1052).

Відповідно до п.1 Постанови №1052 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з п.3 Постанови №1052 основними завданнями ДСНС є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб; 3) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах; 4) реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11 липня 2013 року затверджено Положення «Про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» (далі - Постанова №593).

Відповідно до п.2 Постанови №593 служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно п.3 Постанови №593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) ДСНС(п.4 Постанови №593).

Відповідно до п.176 Постанови №593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту, зокрема, у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці.

Системний аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що Служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій є самостійним органом виконавчої влади, який не є військовим органом та не відноситься до органів Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та до інших військових формувань.

Водночас, дія Порядку № 728 поширюється на осіб, звільнених саме з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, та членів їхніх сімей, що перебувають на обліку громадян та потребують поліпшення житлових умов.

Тобто суб`єктами права, на яких поширюється дія Порядку № 728, є виключно звільнені з військової служби за відповідних обставин військовослужбовці. На службовців цивільного захисту дія вказаного Порядку не поширюється.

Наказом МНС України від 05 лютого 1999 року №38 затверджене Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України (далі також Положення №38), яким встановлено порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового та начальницького складу і працівників органів та підрозділів цивільного захисту МНС України, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, в органах і підрозділах цивільного захисту МНС України.

Зазначена категорія осіб (разом з членами їхніх сімей), які проходять службу (працюють) у формуваннях, органах (підрозділах) цивільного захисту, установах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - орган (підрозділ) цивільного захисту), забезпечуються житлом за рахунок державних фондів, зокрема шляхом:

власного житлового будівництва;

пайової участі в житловому будівництві;

будівництва (придбання) житла за рахунок інвесторів.

Водночас, Положенням № 38 не передбачено виплату особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту ДСНС України грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

За матеріалами справи на виконання приписів ч. 3 ст. 119 Кодексу цивільного захисту України та Положення №38, відповідачем надано ОСОБА_1 , як особі начальницького складу служби цивільного захисту, у користування службове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що позивачем не заперечується.

У подальшому полковника служби цивільного захисту - ОСОБА_1 , звільнено з посади заступника начальника кафедри автоматичних систем безпеки та інформаційних технологій факультету пожежної безпеки Національного університету цивільного захисту України.

Відповідно до Довідки №19/24 від 25.09.2024 позивача з 15.09.2006 включено списку осіб, які перебувають на квартирному обліку Національного університету цивільного захисту України для отримання житла.

З урахуванням наведеного позивач немає права на отримання компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Суд зазначає, що законодавством, яке регулює проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, зокрема Положенням про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України,не встановлено обов`язку органів та підрозділів цивільного захисту здійснювати виплату таким особам компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, тоді як підстави для виплати такої компенсації з урахуванням приписів Порядку № 728відсутні, оскільки позивач не підпадає під дію означеної постанови.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.78 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане житло.

У спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо незабезпечення житлом, невизначення розміру та ненадання грошової компенсації за належне ОСОБА_1 для отримання жиле приміщення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного університету цивільного захисту України (вул. Онопрієнка, 8, м. Черкаси, 18034, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.