Справа № 320/16943/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

19 січня 2026 року

м. Київ

справа №320/16943/24

адміністративне провадження №К/990/55967/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Київської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №320/16943/24 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446».

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 27.03.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025, позов задовольнив частково. Визнав протиправними та нечинними пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Порядку розміщення вивісок у м. Києві, в редакції, затвердженій рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613. У задоволенні інших вимог відмовив.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Верховний Суд ухвалами від 05.11.2025 та 08.12.2025 вже повертав касаційну скаргу відповідача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №320/16943/24 згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з підстав того, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

31.12.2025 позивач повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №320/16943/24. Разом з касаційною скаргою скаржник надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Дослідивши зміст касаційної скарги та врахувавши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025, згідно картки руху документу, отримано відповідачем повний текст ухвали 30.09.2025 о 22:49, вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся 24.10.2025, тобто в межах строку на касаційне оскарження, та просить поновити строк на подання повторної касаційної скарги у зв`язку з поверненням касаційних скарг ухвалою Верховного Суду від 05.11.2025 та поданої повторно 21.11.2025, повернутої ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025, втретє звернувся до суду 31.12.2025, тобто без зайвих зволікань, упродовж розумного строку, не зловживаючи процесуальними правами скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше та вдруге поданих касаційних скарг, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою.

Одночасно, скаржник посилається як на поважні причини пропуску строку з повторним звернення до суду касаційної інстанції, на технічні перешкоди. В обґрунтування яких, зазначає, що починаючи з осені 2025 року, внаслідок системних атак на енергетичну інфраструктуру України фіксуються масові аварійні та екстрені відключення електропостачання, які тривають і в грудні 2025, і при цьому їх тривалість у часовому вимірі істотно зросла. Скаржник зазначає, що обставини носять об`єктивний та непереборний характер, не перебувають під контролем скаржника та відповідають критерію поважної причини відповідно до статті 329, 121 КАС України.

На підтвердження наведеного у клопотанні, скаржник додає публічні офіційні повідомлення операторів системи передачі та енергетичних компаній щодо екстрених відключень електропостачання у грудні 2025 року.

Відповідно до частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи, що первісне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження; повторне подання касаційної скарги відбулось упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної касаційної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше та вдруге поданих касаційних скарг, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою; доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від скаржника, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Відтак, розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами загального позовного провадження та з огляду на вимоги частини третьої статті 194 КАС України, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13.12.2024 ухвалено подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № №2806-VI, частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР, пункту 49 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 29.11.2023 у справі №640/26781/21 щодо застосування наведених вище норм матеріального права.

Одночасно, у касаційній скарзі, скаржник покликається на те, що суди попередніх інстанцій застосували положення рішення Київської міської ради від 14.12. 2023 №7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затверджене рішенням Київської міської ради» та статті 2, 5 та 264 КАС України, при цьому не встановили наявність у позивача порушеного права або охоронюваного законом інтересу, а також без з`ясування його процесуальної належності як особи, яка має право на звернення з таким позовом без урахування висновків, висловлених у постановах від 30.04.2024 у справі №640/6980/19, від 26.09.2023 у справі №320/2025/22, від 10.02.2021 у справі №640/14623/20, від 29.07.2025 у справі №320/33155/23.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Київської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Київській міській раді строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №320/16943/24.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міської ради рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №320/16943/24.

Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 320/16943/24.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко