Справа № 497/2996/25
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/2996/25
Провадження № 2-а/497/5/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тертицький В.О., який підтвердив свої повноваження електронним ордером серії ВІ №1328197 від 13.11.2025 року, звернувся шляхом формування документу в системі "Електронний суд" до Болградського районного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 837 від 10 квітня 2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього просить визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду із зазначеним позовом та поновити цей строк, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача, судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 605,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням чинних норм законодавства України, а також такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що він не винен у такому правопорушенні і взагалі, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки повістка була направлена за хибною адресою і позивач не отримав, а тому не знав та не міг знати про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не був повідомлений ні про направлення повістки, ні про складення протоколу, ні про винесення оскаржуваної постанови, тобто відсутня вина позивача. Оскільки ОСОБА_1 вчасно уточнив свої дані, неодноразово відвідував ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі був щодня у період з 29.03.2025 по 02.04.2025 року, так як проходив ВЛК та в черговий раз продовжував відстрочку від мобілізації як батько дитини з інвалідністю, але ніхто не повідомив йому, ані про направлення повістки від 09.03.2025 року, ані про складення протоколу від 31.03.2025 року, ані про розгляд справи, який був призначений на 10.04.2025 року. Тому позивач вважає постанову від 10 квітня 2025 року № 837, слід визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 21.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку адміністративного судочинства. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, а також строк для подання відповіді на відзив та заперечення.

Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Всебічно, повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, згідно інформації «ІНФОРМАЦІЯ_8» Міністерства оборони України вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовозобов`язаний, адреса проживання: АДРЕСА_1 , тел: НОМЕР_2 , дата уточнення даних: 27.03.2025 року, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4), постанова ВЛК: придатний; дата ВЛК: 31.03.2025 року; звання солдат, спеціальної розвідки, контролер, ВОС НОМЕР_4, номер в реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_9 НОМЕР_5. Відстрочка до закінчення мобілізації, сформовано витяг 01.11.2025 р., дійсний до 01.11.2026 року (а.с.35).

Відповідно до Довідки від 29.08.2024 року, видана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про те що ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024 року. Пізніше ОСОБА_1 неодноразово поновлював відстрочку.

Згідно наданої копії повістки №2596618 ОСОБА_1 викликався на 09.03.2025 року о 14.00 год., метою виклику було для уточнення даних.

31 березня 2025 року був складений протокол №837 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається суть правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та належним чином оповіщений про виклик на 09.03.2025 о 14.00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення абз. 2, п.1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до якого громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_10 у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, у вищезазначений термін не з`явився, чим скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Свідки вчинення правопорушення відсутні. Підписи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та особи, яка склала цей протокол - відсутні.

10 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 було прийнято постанову № 837 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Із зазначеної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 порушив абз. 2 п. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме 09.03.2025 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого викликався повісткою № 2596618 від 22.02.2025 року шляхом надсилання засобами поштового зв`язку "УКРПОШТА" з описом вкладення та письмовим повідомленням, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З оскаржуваної постанови вбачається, що посадова особа, яка винесла постанову, зазначає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, доводиться тим, що він не з`явився за повісткою-викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 ), при цьому адреса позивача, яка зазначена в постанові: АДРЕСА_2 . Відповідно до наданої копії повістки №2596618 від 22.02.2025 року зазначена адреса: АДРЕСА_2 . Тоді як позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданого до матеріалів справи копії поштового відправлення, вбачається що лист було надіслано на адресу: АДРЕСА_3 , та повернуто із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, повістка була відправлена за невірною адресою, позивач там не проживає, відповідно він не отримував дану повістку, та не знав і не міг знати про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, відповідно роздруківки з застосунку резерв+ позивача, станом на 01.11.2025 року він є військозобовязаним, при цьому відсутні будь-які відмітки щодо його неявки, чи перебування в розшуку через неявку до ІНФОРМАЦІЯ_10.

Будь-яких інших доказів щодо обставин винесення поставнови, а саме даних щодо повістки, адреси на яку її відправлено, дані щодо отримання її позивачем, відповідачем не надано.

Крім цього в постанові не зазначено, чи був присутнім при винесенні постанови ОСОБА_1 , чи повідомлявся він про час та місце розгляду справи, та чим мав можливість надати свої пояснення та докази під час розгляду справи та винесення постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких мов належить визнати протиправною і скасувати постанову № 837 від 10.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 17000 гривень - закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Щодо поновлення строків звернення до суду із зазначеним позовом, то обставини на які посилається позивач, а саме отримання ним копії постанови 04.11.2025 року, знайшли своє підтвердження відповідними доказами, тому суд поновлює такий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. представник позивача надав до суду, ордер серії ВІ №1328197 від 13.11.2025 року, договір про надання правничої допомоги №04/11/25 від 04.11.2025 року, опис наданих Адвокатом послуг за умовами договору про надання професійної правничої допомоги №04/11/25 від 04 листопада 2025 року, відповідно до якого, адвокат витратив 22,75 год. на консультування, аналіз та підготовку документів до суду.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи, наданих адвокатом послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, суд дійшов висновку про задоволення заяви та стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 605,60 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату. (а.с.16).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 134, 139, 241, 262, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Скасувати постанову № 837 в справі про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати, а саме суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, а всього 10 605 (десять тисяч шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.А. Раца