Справа № 320/16520/23
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2025 року № 320/16520/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження заяву позивача - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №320/16520/23 вирішено:

"Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ з 28.02.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області поновити нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ з 28.02.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп."

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 внесено виправлення (вступна частина) рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 по справі №320/16520/23 а саме: вказавши вірне прізвище позивача " ОСОБА_1 " замість " ОСОБА_1 ". У решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 в адміністративній справі № 320/16520/23 - залишено без змін.

Позивачем 01.04.2024 подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ГУ ПФУ у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 - без змін.

Після надходження даної справи з Шостого апеляційного адміністративного суду до Київського окружного адміністративного суду її було передано судді Лиска І.Г. для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що під час прийняття рішення від 31.01.2024 судом не було вирішено питання про відшкодування витрат на правову допомогу та долучив до справи копії договору б/н про надання правової допомоги від 24.03.2023 р.; додаток №1 від 25.03.2023 до договору б/н про надання правової допомоги від 24.03.2023 р..

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2024 року вказана заява передана на розгляд головуючого судді Лиска І.Г. 04.11.2025.

Відповідачем подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить відмовити в задоволенні заяви представника вказуючи на неспівмірність заявлених витрат та їх не доведеність, відсутність обґрунтувань витраченого адвокатом часу, вчиненої дії на виконання умов Договору у розрізі обставинам по справі. Враховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відповідач вважає заявлені витрати є завищеними.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що рішення у справі ухвалено судом у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, заява представника позивача розглядається судом у письмовому провадженні та враховуючи строки для її розгляду, визначені ч. 3 ст. 253 КАС України, заява представника позивача вирішується з урахуванням навантаження в роботі судді, перебування судді у відпустці.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та дослідивши докази пов`язані із розглядом процесуального питання, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частини 1 та 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5).

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відтак, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 00/9888/19-а Верховний Суд уже виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що, відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на правову допомогу, заявник подав суду копії договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 р. №б/н укладеного між позивачем та адвокатом Собковичем В.В., додаток №1 від 25.03.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 р. №б/н.

При дослідженні матеріалів справи наявний попередній розрахунок №1 від 24.03.2023 на суму 10000 грн та рух коштів по картці адвоката Собкович Віталія Віталійовича від 27.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 було перераховано 10000,00 грн.

Згідно п. 4 Договору про надання адвокатських послуг від 24.03.2023 №б/н сторони погодили оплату гонорару адвокату Собкович Віталію Віталійовичу за надання правової допомоги в розмірі та в порядку згідно з умовами, викладеними в додатку №1 до цього Договору.

Згідно додатку №1 до даного Договору, від 25.03.2023, Сторони, окрім іншого, домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката становить 2 000,00 грн. за консультацію клієнта щодо стягнення боргу за пенсією (пункт 1). Аналіз наданих клієнтом документів та збір необхідних доказів по справі адвокатом визначено у розмірі 2000,00 грн. за годину роботи адвоката (пункт 1.2). Оплата послуг адвоката по підготовці і подачі позову становить 2000,00 грн (пункт 1.3), супровід справи у Київському окружному адміністративному судді становить 2000,00 грн (пункт 1.4).

Суд зазначає, що дата оплати гонорару не змінює виконання адвокатом умов Договору та права на заявлення понесених Клієнтом витрат до стягнення за наслідками вирішення справи судом.

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що: дана справа є справою, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява є необ`ємною; справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; судові засідання не проводились; наявна судова практика; розгляд справи відбувався у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки аналіз та збір доказів для підготування позову, додаткових пояснень не вимагало значних зусиль адвоката, оскільки дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності.

Також, суд враховує позицію відповідачів, які вказують на неспівмірність заявленого розміру витрат із наданими адвокатом послуг, просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу, вказуючи на широкий розсуд суду з урахуванням критеріїв викладених у ч. 5 ст.134 КАС України та покликаючись на висновки Верховного Суду зокрема у справах №905/1795/18 та № 922/2685/19.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду у постановах від 03.06.2021 у справі №820/4211/18, від 10.06.2021 у справі №820/479/18 та зазначає, про відсутність доказів у представника позивача щодо заявленого розміру витрат по відношенню до складності справи та виконаних адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт по договору, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та ціною позову, значення справи для сторони, вплив її на репутацію або публічний інтерес до справи.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір 10 000,00 грн. є надмірним.

Водночас, суд вважає, що в даному випадку співмірною є сума 2 000,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Положеннями частини 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 2000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки вказаним суб`єктом владних повноважень було прийнято спірне рішення у справі та останнє визнане протиправним і скасоване судом.

Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 320/16520/23 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Лиска І.Г.