Справа № 520/17041/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2026 року справа № 520/17041/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, буд. 26, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61013, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лаленков Сергій Михайлович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) про відмову ОСОБА_1 у обміні тимчасового посвідчення водія без складення теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) обміняти посвідчення водія видане вперше на імя ОСОБА_1 без складення теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08 травня 2025 року звернулася до Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) із заявою щодо обміну посвідчення водія виданого собі вперше. За змістом письмовою відповіді відповідача, позивачу відмовлено в обміні посвідчення водія без складання теоретичного та практичного іспитів, оскільки за період тимчасового посвідчення водія позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та ці постанови не скасовані.

За відповіддю Департаменту патрульної поліції, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за постановами про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, від 16.03.2024 серії 4АВ № 05250053, від 26.03.2024 серії 4АВ №05376811, від 28.03.2024 серії 4АВ № 05396633, від 29.03.2024 серії 4АВ № 05411925, від 19.05.2024 серії 4АВ № 06019775, від 10.08.2024 серії 4AB № 06860515, від 27.08.2024 серії 4АВ №№ 07042102, 07044544, від 29.08.2024 серії 4АВ № 07066979, від 12.10.2024 серії 4АВ №№ 07860977, 07863795.

3 06 жовтня 2023 року позивач вступила на посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ «Міранна» та, відповідно, на посаду директора - 14 березня 2024 року. На балансі підприємства знаходяться наступні діючі транспортні засоби: № п/п Реєстраційний номер транспортного засобу Тип ТЗ Модель Рік випуску 1 AX-5243-IT - Сідловий тягач RENAULT T460 2014 2 AX-6753-IO сідловий тягач RENAULT PREMIUM 460DXI 2013 3 AX-0340-XM, напівпричеп KRONE SD 2011 4 AX-0876-XP Напівпричеп SCHMITZ SPR 24/L 2011.

11 правопорушень, які стали перепоною для отримання позивачем постійного свідоцтва водія було вчинено водіями ТОВ «Міранна» під час виконання комерційних замовлень. Уci штрафи були оплачені вчасно.

Оскільки обов`язок складення теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС для обміну посвідчення водія, отриманого вперше виникає у особи, яка безпосередньо вчинила три і більше правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а не була притягнута до адміністративної відповідальності, рішення відповідача про відмову позивачу в обміні тимчасового посвідчення водія без складення теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС є протиправним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до вимог пункту 25-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №511) обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС. Аналогічна норма зазначена в пункті 6 розділу ІХ Інструкції.

У разі, якщо такі порушення були, громадянин обмінює своє посвідчення водія на постійне лише після складення теоретичного та практичного іспитів у сервісному центрі МВС.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, позивачем було вчинено більш, ніж два адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Повноваження регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) визначено наказом Міністерства внутрішніх справ від 02 лютого 2024 року № 15 «Про затвердження Положення регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС)», функції щодо звільнення власника посвідчення водія від відповідальності за порушення у сфері безпеки дорожнього руху не входять до компетенції сервісних центрів МВС, відповідні повноваження покладено на підрозділи Національної поліції України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення врегульовано питання щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, зокрема, главою 24, ст. 288 - 289 КУПАП встановлено порядок та строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, відповідач зазначає не має повноважень для скасування рішень щодо накладення адміністративних стягнень у сфері забезпечення безпеки дорожнього, що накладені підрозділами Національної поліції України.

Таким чином, відповідач вважає, що ним жодним чином не порушено права чи свободи позивача.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не надано доказів, що саме позивач безпосередньо вчинила більше двох правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом двох років з дня отримання посвідчення водія вперше. Відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів містять дати складання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки та дати вчинення правопорушення (скріни з кабінету позивачки надаються). Для спростування ствердження відповідача про те, що позивач особисто вчинила більше двох правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом часу з дня отримання посвідчення водія вперше, позивачем були надані до позовної заяви копії постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з яких вбачається. що правопорушення були зафіксовані в автоматичному режимі та відповідь з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, з якої вбачається також, що зазначені правопорушення були зафіксовані в автоматичному режимі та позивач притягнута до адміністративної відповідальності як керівник ТОВ «Міранна», яке є власником транспортних засобів, на яких були вчинені правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , з 06.10.2023 вступила на посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ «Міранна», що підтверджено наказом №25 К від 06.10.2023.

Позивач 15.06.2024 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 терміном дії до 11.03.2025, з правом водіння транспортних засобів категорії «В», «С1», «С», «СЕ».

Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міранна» №39К від 14.03.2025 позивач заступила на посаду директора ТОВ «Міранна» з 14.03.2024.

Позивач стверджує, що 08.05.2025 звернулася до відповідача із заявою щодо обміну посвідчення водія виданого особі вперше.

Відповідно до листа Департаменту патрульної поліції за №6941-2025 від 18.04.2025, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за постановами про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, від 16.03.2024 серії 4АВ № 05250053, від 26.03.2024 серії 4АВ № 05376811, від 28.03.2024 серії 4АВ №05396633, від 29.03.2024 серії 4АВ № 05411925, від 19.05.2024 серії 4АВ № 06019775, від 10.08.2024 серії 4AB № 06860515, від 27.08.2024 серії 4АВ №№ 07042102, 07044544, від 29.08.2024 серії 4АВ № 07066979, від 12.10.2024 серії 4АВ №№ 07860977, 07863795.

Листом за №31/32/08/С-2329/04-2025-2149-2025 від 16.05.2025, у відповідь на запит позивача про надання інформації щодо обміну посвідчення подія, повідомив, що обміняти посвідчення водія, що було видане вперше, після закінчення строку його дії, з наявними одинадцятьма адміністративними стягненнями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ім`я позивача, які не було скасовано чи визнано недійсними компетентними органами, наразі можливо із складанням теоретичного та практичного іспитів, за вищою категорією транспортного засобу, зазначеного в посвідченні водія, у територіальному сервісному центрі МВС.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в обміні посвідчення водія, виданого вперше, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення № 340).

Відповідно до пункту 1 Положення № 340 це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Пунктом 2 Положення № 340 передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.

Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Пунктом 21 Положення № 340 передбачено, що посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18цього Положення (посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити).

Відповідно до пункту 25-1 Положення № 340 обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

Аналогічні норми закріплені в пункті 6 розділу ІХ «Обмін посвідчення водія» Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 № 515.

Згідно з пунктом 28 Положення № 340 обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться без складення іспитів, крім випадків, передбачених пунктом 25-1 цього Положення. Під час обміну посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подає документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

За наявності технічної можливості щодо електронної інформаційної взаємодії між МВС та суб`єктами електронної взаємодії така перевірка відомостей про особу проводиться автоматично засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС або системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

Статтею14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Статтею 289 КУпАП передбачено право особи на подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача протягом строку дії посвідчення водія притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а саме винесено постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого в автоматичному режимі від 16.03.2024 серії 4АВ № 05250053, від 26.03.2024 серії 4АВ № 05376811, від 28.03.2024 серії 4АВ №05396633, від 29.03.2024 серії 4АВ № 05411925, від 19.05.2024 серії 4АВ № 06019775, від 10.08.2024 серії 4AB № 06860515, від 27.08.2024 серії 4АВ №№ 07042102, 07044544, від 29.08.2024 серії 4АВ № 07066979, від 12.10.2024 серії 4АВ №№ 07860977, 07863795.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у здійсненні обміну посвідчення водія, виданого вперше, без складення іспитів, з тих підстав, що нею безпосередньо не вчинялись адміністративні правопорушення.

Суд зауважує, що відповідно до статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе власник транспортного засобу або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач.

Відповідно до пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145, належним користувачем є фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд зазначає, що позивачем не доведено, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належних користувачів транспортний засобів які знаходяться на балансі ТОВ «Міранна».

У свою чергу, в матеріалах справи є підтвердження того, що позивача протягом строку дії посвідчення водія більше двох разів притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.03.2024 серії 4АВ № 05250053, від 26.03.2024 серії 4АВ № 05376811, від 28.03.2024 серії 4АВ №05396633, від 29.03.2024 серії 4АВ № 05411925, від 19.05.2024 серії 4АВ № 06019775, від 10.08.2024 серії 4AB № 06860515, від 27.08.2024 серії 4АВ №№ 07042102, 07044544, від 29.08.2024 серії 4АВ № 07066979, від 12.10.2024 серії 4АВ №№ 07860977, 07863795).

При цьому, правом на оскарження вказаних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченим КУпАП, позивач не скористалась.

Вказані постанови є чинними та не скасованими в установленому законом порядку, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас, суд звертає увагу, що предметом розгляду в межах цієї справи не є перевірка правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідач на виконання Положення № 340 не перевіряє правильність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд враховує, що з наданих позивач скріншотів сервісу «Дія» слідує, що позивачем сплачено штрафи, накладені на нього.

Докази скасування вказаних постанов у встановленому порядку, позивачем не надано.

За вказаних обставин враховуючи надану відповідачем інформацію про вчинення позивачем чотирьох порушень правил дорожнього року протягом строку дії тимчасового водійського посвідчення, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано умов пункту 25-1 Положення № 340, а тому підстави для заміни йому посвідчення водія без повторного складання іспитів відсутні.

Тому дії відповідача щодо відмови позивачу в обміні тимчасового посвідчення водія без складення теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, не можуть вважатися протиправними.

За вказаних обставин позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно, розподіл судових витрат згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, буд. 26, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61013, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.01.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.