Справа № 480/9740/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 р. Справа № 480/9740/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 29.10.25 по справі № 480/9740/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі ГУ ПФУ у Черкаській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ в Сумській області, другий відповідач), у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24.10.2024 № 40 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді лаборанта в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", з 09.06.2021 перейменований на Державну установу "Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" з 01.08.2016 по дату призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 24.10.2024 № 40 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки підстави для неврахування першим відповідачем періодів її роботи на посаді лаборанта в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України для призначення такої допомоги - відсутні.

До того ж, першим відповідачем не враховано, що Державна установа "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України є закладом охорони здоров`я, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, а займана позивачем посада фельдшера-лаборанта відноситься до посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, та віднесена до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 (далі по тексту Перелік № 909).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі № 480/9740/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24.10.2024 № 40 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, ) зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 01.08.2016 по 21.04.2024 (дату призначення пенсії).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Перший відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі № 480/9740/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058-IV), оскільки у позивача відсутній спеціальний стаж, який дає право на призначення грошової допомоги, а трудова діяльність позивача на посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, зараховується лише до 11.10.2017.

Наполягав, що Державна установа «Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби» перейменована на Державну установу «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», де працює по теперішній час позивач, не відноситься до закладів, передбачених Переліком № 909.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти викладених у ній доводів, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наполягала, що відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 78 «Охорона здоров`я», затвердженого та впровадженого в дію наказом Міністерства охорони здоров`я України № 117 від 29.03.2002, посаду фельдшера-лаборанта включено до посад середнього медичного персоналу, а тому позивач має право на призначення спірної грошової допомоги.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 21.04.2024 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, у зв`язку із чим остання перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області (а.с. 19).

09.09.2024 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (а. с. 51).

За результатами розгляду цієї заяви, ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 24.10.2024 № 40 (а. с. 18), яким відмовило у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи 30 років на день досягнення пенсійного віку на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Додатково повідомлено, що ОСОБА_1 з 02.01.2013 до 31.07.2016 працювала в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби", який відноситься до закладів, передбачених Постановою № 909, на посаді фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії, а з 01.04.2016 змінено назву посади фельдшер-лаборанта на посаду лаборант. З 01.08.2016 Державну установу "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби" перейменовано на Державну установу "Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", де і працює по теперішній час, що не відноситься до закладів, передбачених Постановою № 909.

Не погодившись із такою відмовою пенсійного органу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із протиправності рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 24.10.2024 № 40 та наявності підстав для його скасування, оскільки робота позивача в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" на посаді фельдшер-лаборант дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому з урахуванням періоду такої роботи, першим відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, з цих підстав.

Врахувавши те, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не з`ясовано всіх підстав, передбачених пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191 (далі Порядок № 1191), суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" задоволенню не підлягають.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 01.08.2016 по 21.04.2024 (дату призначення пенсії) та повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Положеннями статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

У розділі 2 "Охорона здоров`я" Переліку № 909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.

Робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби передбачена у Переліку закладів охорони здоров`я та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 78 "Охорона здоров`я", затвердженого та впровадженого в дію наказом Міністерства охорони здоров`я України № 117 від 29.03.2002 включено професійну назву роботи "фельдшер-лаборант" під номером 49.

До кваліфікаційних вимог фельдшер-лаборанта віднесено неповна вища освіта (молодший спеціаліст) або базова вища освіта (бакалавр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Лабораторна діагностика" або "Лікувальна справа". Спеціалізація за профілем роботи. Підвищення кваліфікації (курси удосконалення тощо).

Отже, посада фельдшер-лаборант належить до посад середнього медичного персоналу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що при зверненні ОСОБА_1 до першого відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку із призначенням грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV позивачем на підтвердження спеціального стажу надано трудову книжку НОМЕР_2 , за змістом якої позивач з 02.01.2013 була прийнята на посаду фельдшер-лаборант санітарно-гігієнічної лабораторії Шосткинського міськрайонного відділу лабораторних досліджень державної установи "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України", який з 01.08.2016 року відповідно до наказу від 28.07.2016 № 48-С, перейменований у Державну установу "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України"; 09.06.2021 перейменований у Державну установу "Сумський обласний лабораторний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України"(наказ №27-с від 08.06.2021).

Відповідно до наявної у матеріалах справи форми РС-право (а. с. 16), стаж трудової діяльності позивача на посадах, передбачених Порядком № 909 (графа «особливості трудової діяльності») станом на 31.07.2016, становить 32 роки, що вже є достатнім для виплати спірної грошової допомоги.

Водночас, пенсійним органом не визнано страховий стаж роботи ОСОБА_1 на посаді фельдшера-лаборанта з огляду на те, що Державна установа "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України, не віднесена до переліку закладів (установ), передбачених Порядком № 909.

У розділі 2 "Охорона здоров`я" Переліку № 909 віднесено заклади і установи охорони здоров`я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" № 2108-XII від 19 листопада1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Водночас, згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 152 від 26.01.2018 "Про затвердження переліків закладів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ України" Державна установа "Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" наявна в такому переліку за № 38523259.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28.10.2002 зі змінами в п. 2.3 "Перелік закладів охорони здоров`я" Закладом громадського здоров`я є: Лабораторний центр (обласний).

Крім того, відповідно до статуту Державної установи "Сумський обласний лабораторний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.07.2016 № 689, вказана установа є санітарно-профілактичною установою охорони здоров`я, заснованою на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я. Разом з тим центр утворений з метою реалізації державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, що передбачає, зокрема, проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У свою чергу, на переконання колегії суддів, зміна найменування державної установи, у якій працювала позивач, з огляду на перепідпорядкування її до МОЗ України замість Держсанепідслужби, не є підставою для висновку про виключення посади позивача з переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що робота позивача в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" на посаді фельдшера-лаборанта дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що періоди роботи позивача в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" на посаді фельдшера-лаборанта підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що надає право ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7 Перехідних положень Закону № 1058-ІV.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення від 24.10.2024 № 40 прийнято першим відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Колегія суддів враховує, що оскаржуване рішення прийняте першим відповідачем без надання належної оцінки наданих до заяви про призначення пенсії документам, а також за відсутності відповідного мотивування. При цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданих виключно пенсійному органу.

Таким чином, перший відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо розгляду заяви позивача неналежним чином, колегія суддів погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 01.08.2016 по 21.04.2024 (дату призначення пенсії) та повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 по справі № 480/9740/24 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій