Справа № 340/8573/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8573/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

відповідач-2: військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , через адвоката Рибальченка В.С., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та військової частини НОМЕР_3 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1835 від 13.10.2025 року в частині його призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини в частині зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 ;

- зобов`язати відповідачів відшкодувати йому моральну суму на суму 50 000 грн.

Представник позивача подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, у якому зазначив, що позивача було позбавлено права на захист, його обмежили у користуванні телефоном, насильно забравши його у позивача, військові керівники не дозволяли йому зустрітися ані з рідними, ані з адвокатом. У кінці жовтня 2025 року позивач зателефонував своїй дружині і та звернулася до адвоката з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_1 та припинення незаконних дій щодо нього. Їхні звернення не надали очікуваних результатів. Дотепер позивач не може отримати інформацію про те, якими наказами його було мобілізовано та зараховано до особового складу військової частини, а реквізити оскаржуваного наказу ТЦКСП представник позивача дізнався лише з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2025 року. Позивач уклав договір із адвокатом 09.12.2025 року. Той вперше 15.12.2025 року подав позов до суду, який 19.12.2025 року був залишений без розгляду.

Ухвалою судді від 25.12.2025 року позовну заяву залишено без руху та на підставі частини 1 статті 123 КАС України надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

До суду 31.12.2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшла заява адвоката Рибальченка В.С. про поновлення строку звернення до адміністративного суду. У цій заяві він посилався на те, що позивач неосвічений у галузі права, але не зволікаючи намагався захистити свої права як міг, перебуваючи в ізоляції, не розуміючи з якою метою та на яких підставах його незаконно затримали, доставили та тримали у військовому закладі. Дружина позивача звернулася до адвоката з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_1 та припинення незаконних дій щодо нього, повернення його додому. Знову посилався на те, що у позивача забрали телефон та з ним не було зв`язку, через що дружина не мала можливості отримати згоду на представництво та укладення договору з адвокатом. Через відсутність зв`язку та доступу до захисника позивач не заявив особисте волевиявлення, а адвокат не міг пересвідчитися чи дійсно клієнт цього бажає, чи не суперечить це його інтересам. Крім того, посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.09.2022 року у справі №500/1912/22 щодо застосування строків у період дії воєнного стану.

Статтею 122 КАС України установлені строки звернення до адміністративного суду та передбачено таке:

1. Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

5. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Цей спір стосується призову позивача на військову службу під час мобілізації, яка є публічною службою у розумінні п.17 ч.1 ст.4 КАС України. На такі спори поширюється місячний строк звернення до суду, установлений ч. 5 ст.122 КАС України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 3 статті 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного суб`єкта владних повноважень щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). Вжите у частині 2 статті 122 КАС України твердження "особа повинна була дізнатися" слід розуміти як презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом трьох місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Право на звернення до суду з позовом виникає, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Незнання особи про порушення прав через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З наданих документів вбачається, що ОСОБА_1 за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1835 від 13.10.2025 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження курсу базової загальновійськової підготовки до військової частини НОМЕР_3 . Отже вже тоді позивач був обізнаний про обставини свого призову на військову службу та її проходження.

З цим позовом представник позивача звернувся до суду 22.12.2025 року, пропустивши місячний строк для оскарження спірних наказів.

Доводи представника позивача про те, що командування військової частини НОМЕР_3 обмежило позивача у доступі до наказів про мобілізацію та зарахування до списків особового складу суд відхиляє та зазначає, що відсутність у позивача копій відповідних наказів або доступу до них не є перешкодою для звернення до адміністративного суду.

Позивачеві було відомо про сам факт його призову на військову службу, направлення до військової частини та фактичне зарахування до особового складу, що свідчить про обізнаність із суттю спірних правовідносин та суб`єктами, які приймали відповідні рішення. Для реалізації права на судовий захист достатнім є знання про наявність рішення, дії чи бездіяльності, які, на переконання особи, порушують її права, а не отримання всіх документів, що їх оформлюють. КАС України не зобов`язує позивача додавати до позовної заяви копії оскаржуваних наказів, якщо їх отримання є ускладненим або неможливим. У таких випадках позивач має право звернутися до суду із клопотанням про витребування таких рішень.

Посилання представника позивача на насильне вилучення телефону, заборону спілкування з рідними та адвокатом, а також фактичну ізоляцію позивача не підтверджені належними доказами. Натомість матеріали позову свідчать, що вже у жовтні 2025 року інтереси позивача представляв адвокат, який 22.10.2025 року звертався до правоохоронних та інших державних органів з приводу незаконних дій ТЦКСП щодо призову ОСОБА_1 на військову службу. Тож навіть за умови обмеження особистого спілкування позивача з іншими особами у період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , факт активних дій адвоката в його інтересах спростовує доводи про повну відсутність доступу до правової допомоги та неможливість реалізації права на судовий захист. Закон не пов`язує можливість звернення до адміністративного суду виключно з особистим волевиявленням позивача за безпосередньої його участі, оскільки таке право може бути реалізоване через представника.

Сам по собі факт укладення договору з адвокатом 09.12.2025 року не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки право на звернення виникло значно раніше - з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав у зв`язку з виданням спірних наказів.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що звернення до суду було відкладено з підстав очікування відповідей від ТЦКСП та інших державних органів, оскільки таке очікування не є об`єктивною та непереборною перешкодою для реалізації права на судовий захист.

КАС України не ставить можливість звернення до адміністративного суду у залежність від завершення досудового листування, отримання відповідей на звернення чи з`ясування позиції суб`єктів владних повноважень. Звернення до державних органів зі скаргами та запитами є альтернативним способом захисту прав, який не зупиняє та не перериває перебіг строку звернення до суду.

Щодо посилання представника позивача на те, що позивач є неосвіченим в галузі права, то це не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Необізнаність особи з нормами закону, незнання своїх прав є суб`єктивними обставинами, які не свідчать про існування об`єктивно непереборних обставин, що були пов`язані з дійсними істотними перешкодами/труднощами для своєчасного звернення до суду з позовом.

Факт введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року є загальновідомим, проте сам по собі не є підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом для вчинення процесуальної дії. Позивач та його представник не надали належних та достатніх доказів того, що між введенням в Україні воєнного стану та пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом є безпосередній та прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 року у справі № 120/359/24 сформував такий правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна: проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

З огляду на предмет спору та фактичні обставини у цій справі, суд не вбачає підстав для застосування наведеного правового висновку Верховного Суду, оскільки матеріали позову не підтверджують наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість позивача або його представника своєчасно звернутися до адміністративного суду. Позивач не приймав участі у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань або заходах, пов`язаних із безпосереднім ризиком для життя та здоров`я, а проходив курс базової загальновійськової підготовки у пункті постійної дислокації військової частини. Отже, проходження позивачем військової служби за мобілізацією у конкретних умовах цієї справи саме по собі не створювало непереборних перешкод для звернення до суду в межах установленого законом строку з цим позовом про скасування оскаржуваних наказів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Суд прийшов до висновку, що оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з позовом, а у заявах про поновлення цього строку представник позивача не навів поважних підстав для його поновлення, тому позовну заяву слід повернути згідно з ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ