Справа № 725/10785/25
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/725/151/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказував, що 11 листопада 2025 року у відношенні нього винесено постанову №1502, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень 00 копійок за те, що він як військовозобов`язаний всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку не з`явився для постановки на облік до ТЦК та СП за місцем прописки або за місцем перебування, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ та вимоги Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Вищевказану постанову позивач вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем при розгляді справи до протоколу про адміністративне правопорушення, а також до оскаржуваної постанови не долучено первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання ним правил військового обліку.

При цьому, зазначав, що він є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №8006 від 02.08.2022 року. Крім того, вказував, що згідно витягу із мобільного додатку Резерв+ зазначено, що він 02.08.2022 року згідно постанови ВЛК непридатний до військової служби з виключенням із військового обліку, що свідчить про те, що він з`явився для постановки на облік до ТЦК та СП за місцем прописки або за місцем перебування, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, зазначав, що у протоколі ІНФОРМАЦІЯ_4 №1502 від 07.11.2025 року було зазначено, що його дії кваліфіковано за ч.3 ст.210 КУпАП, хоча постановою від 11.11.2025 року №1502 винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 , його було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Посилаючись на вказане, просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №1502 від 11 листопада 2025 року про накладення на нього штрафу в сумі 17 000 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження в справі.

Ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівців від 21 листопада 2025 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, поданий позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, постановою №1502 від 11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку не з`явився для постановки на облік до ТЦК та СП за місцем прописки або за місцем перебування, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ та вимоги Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військово зобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №7726- від 02.08.2022 року(а/с 6).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням із військового обліку, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №8006 від 02.08.2022 року(а/с 7).

Також, судом встановлено, що 02.08.2022 року згідно постанови ВЛК ОСОБА_1 визнаний непридатний до військової служби з виключенням із військового обліку, що свідчить про те, що він з`явився для постановки на облік до ТЦК та СП за місцем прописки або за місцем перебування, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено витягом з військово-облікового документу Резерв+(а/с 8).

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 07.11.2025 року в приміщенні Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації стрільцем-санітарем 2 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдатом ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.11.2025 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Центру надання адміністративних послуг (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану,7).

При цьому, як убачається з копії протоколу, у ньому наявні дані, зокрема підпис ОСОБА_1 про отримання другого примірника.

Однак, як убачається з постанови, розгляд справи відбувся не 12.11.2025 року, як повідомлено в протоколі, а 11.11.2025 року, про що гр. ОСОБА_1 не було повідомлено й відповідно він був позбавлений можливості приймати участь при розгляді справи та надавати докази, які свідчать на його користь.

Так, згідно положень ст.254 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності .

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, ст.283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Крім того, за приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо порушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема містити відомості: про дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, як убачається із протоколу Чернівецького МТЦК №1502 від 07.11.2025 року, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.210 КУпАП, хоча постановою від 11.11.2025 року №1502 винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Отже, даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 було притягнуто не по тій статті КУпАП, як було зазначено у протоколі.

Таким чином, у даному випадку, відповідач, не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи, не врахував пояснень позивача та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, а тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Зазначене свідчить про неналежне встановлення під час розгляду справи обставин вчиненого адміністративного правопорушення та наявність складу правопорушення.

Викладені недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до відповідальності, що, в свою чергу, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення та вірно кваліфікувати діяння.

Так, у розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

При цьому, сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

За таких обставин, виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не дотримано вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а наявними у справі матеріалами не доведено в установленому порядку наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що є підставою для скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №1502 від 11 листопада 2025 року.

При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова №1502 від 11.11.2025 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257-262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №1502 від 11 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 17 000 гривень, а провадження в справі, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.