Справа № 320/33467/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Київ справа №320/33467/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доВійськова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
провизнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військова частина НОМЕР_2 , в якому просив суд:

- визнати бездіяльність суб?єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень на місяць, передбаченої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних) за період з 20.09.2023 по 04.01.2024 включно - протиправною;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень на місяць, передбачену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я та відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (в тому числі закордонних) за період з 20.09.2023 по 04.01.2024 включно, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов?язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів, у зв?язку з порушенням термінів виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень на місяць, передбачену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (в тому числі закордонних) за період з 20.09.2023 по 04.01.2024 включно, за період з 20.09.2023 по день її фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100 000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. На обгрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що на підставі довідок ВЛК №2380 від 31.10.2023 року, №2606 від 05.12.2023 року, №2606 від 05.12.2023 ОСОБА_1 були надані відпустки для лікування у зв`язку із хворобою, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, ступінь важкості не визначався у зв`язку із тим що ступінь важкості визначається тільки по пораненням. Підставою для надання вказаних відпусток була стаття 65 гр.ІІ Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві :стани після перенесених гострих, загострення хронічних хвороб кістково-м`язової системи і сполучної тканини, хірургічного лікування, про що зазначено вказаних у довідках ВЛК.

В той же час, ОСОБА_1 у вказаний період не надавалися відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) взагалі. Відповідно правові підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час перебування у відпустках для лікування у зв`язку з хворобою Миколайовича відсутні.

Представником позивача подано клопотання про заміну відповідача його правонаступником Військовою частиною НОМЕР_5 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до спільної директиви Міністра оборони України Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 була проведено реорганізація військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_5 .

Перевіривши матеріали справи та подане клопотання про заміну сторони, суд вказує наступне.

Процесуальне правонаступництво унормовано статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України , згідно з якою у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин за розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Судом установлено, що відповідно до спільної директиви Міністра оборони України Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 була проведено реорганізація військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_5 .

Таким чином, військова частина НОМЕР_2 з 22.05.2025 припинена, а всі права й обов`язки, що виникли у військової частини НОМЕР_5 до моменту її припинення, перейшли до військової частини НОМЕР_6 , у структурі якої вона перебувала.

Відтак, враховуючи вказане, суд дійшов висновку про необхідність допущення процесуального правонаступництва у відношенні відповідача у справі з Військової частини НОМЕР_2 на правонаступника, яким є Військова частина НОМЕР_5 .

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 15.03.2022 по 21.02.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Під час проходження служби, 30.08.2022 солдат ОСОБА_1 отримав вибухове поранення правого плеча з масивним дефектом м`яких тканин, вогнепальним переломом в/3 правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Вогнепальні сліпі поранення м`яких тканин правого передпліччя, правої сідничної ділянки, внаслідок чого проходив лікування та перебував у відпустках за станом здоров`я:

- з 31.08.2022 по 22.01.2023 перебував на лікування та у відпустках за станом здоров`я;

- з 20.09.2023 по 28.09.2023 перебував на лікування у військовій частині НОМЕР_7 ;

- з 28.09.2023 по 28.10.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я;

- з 31.10.2023 по 30.11.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я;

- з05.12.2023 по 04.01.2024 перебував у відпустці за станом здоров`я.

Згідно з довідкою про обставини травми №1927 від 10.11.2022 отримане поранення 30.08.2022 сталося за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

У зв`язку з невиплатою відповідачем додаткової грошової винагороди передбаченої абзацом 4, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн за час лікування і відпустки для лікування його поранення у період з 10.09.2022 по 30.06.2023, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII військовослужбовці - особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (ст. 5 Закону 2232-XII).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії - включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).

Згідно з п. 9 Розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний включити позивача до наказу про виплату йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), у період дії воєнного стану, зокрема, за період з 20.09.2023 по 04.01.2024, тому позов у цій частині позовних вимог підлягає до задоволення.

Однак, позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням - не підлягає до задоволення, оскільки такий обов`язок з виплати додаткового винагороди позивачу виникне у відповідача у майбутньому, тобто лише після видання наказу про включення позивача до наказу про виплату йому такої додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. Крім того, відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 2005.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251, 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_5 щодо не включення ОСОБА_1 до наказу про виплату йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), у період дії воєнного стану, зокрема, за період з 20.09.2023 по 04.01.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_5 включити ОСОБА_1 до наказу про виплату йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), у період дії воєнного стану, зокрема, за період з 20.09.2023 по 04.01.2024.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.