Справа № 280/9058/25
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 січня 2026 року Справа № 280/9058/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі третя особа), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитра Ляшенко від 25 вересня 2025 року у виконавчому провадженні № 76159022 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що спірною постановою відповідач наклав на позивача штраф за невиконання рішення суду про встановлення часу побачень з дитиною. Зазначає, що відповідач під час прийняття спірної постанови не враховував фактичні обставини, через які позивач не мала змоги забезпечити виконання рішення суду. Так, в рішенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя не має зобов`язання позивача особисто приводити сина до місця мешкання батька. Батько дитини не приходить до неї більше 6-ти років. Позивач в свою чергу не має наміру чинити перешкоди у виконанні судового рішення, яке фактично не виконується з вини батька. Вказані обставини відповідачем враховано не було, у зв`язку з чим протиправно прийнято спірну постанову.

29.12.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/9058/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

06.01.2026 за вх.№819 надійшов відзив Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій відповідач зазначає, що примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №76159022 з примусового виконання виконавчого листа № 336/7590/16-ц виданого 06.02.2018 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя про визначення способу участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних зустрічей батька із сином за наступним графіком: періодичні побачення з дитиною кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10.00 години до 11.00 години за місцем проживання ОСОБА_2 з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень; у вказаний час батько має право особисто забирати сина з дитячого навчального закладу; час для спільного відпочинку ОСОБА_2 з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме протягом двадцяти календарних днів в період з 01 червня по 30 серпня кожного року за попереднім погодженням з ОСОБА_1

16.10.2024 до відділу надійшла заява стягувача в якій він інформує, що рішення суду жодного разу не виконувалось з моменту видачі виконавчого документа.

Державним виконавцем 12.03.2025 простою кореспонденцією направлено виклик боржнику з метою з`явитись до виконавця для надання пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду стосовно побачення ОСОБА_2 з дитиною. Боржник на виклик не з`явилась.

Державним виконавцем 16.05.2025 простою кореспонденцією направлено виклик боржнику з метою з`явитись до виконавця щодо надання пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду стосовно побачення ОСОБА_2 з дитиною. Боржник на виклик не з`явилась.

Державним виконавцем 09.07.2025 здійснено вихід за адресою боржника з метою відібрання пояснень. Відібрати пояснення виявилось неможливо, невідомі особи які перебували у кв. 6 повідомили, що боржник мешкає за вказаною адресою проте не знаходиться на місті, про що складено акт та додано до матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку з вищевикладеним державним виконавцем 25.09.2025 винесено постанову про накладення штрафу.

21.10.2025 боржник з`явилась до виконавця та пояснила, що в побаченні з дітьми не перешкоджає, проте ані стягувач ані діти не виявляють бажання зустрічатися один з одним. Повідомила про подачу скарги до суду про скасування постанови про накладення штрафу.

З моменту відкриття виконавчих проваджень боржник не скористалась своїми правами та обов`язками як сторони виконавчого провадження, не надала пояснень, не з`явилась на виклики державного виконавця, не довела свою позицію стосовно невиконання рішення суду водночас як стягувач повідомляв про невиконання рішення суду стосовно побачень з дітьми.

З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2017 у справі №336/7590/16-ц, провадження №2/336/586/2017 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування-орган місцевого самоврядування, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси неповнолітньої особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Визначено спосіб участі батька, ОСОБА_4 , у вихованні сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних зустрічей батька із сином за наступним графіком:

- періодичні побачення з дитиною кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10.00 години до 11.00 години за місцем проживання ОСОБА_4 з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень; у вказаний час батько має право особисто забирати сина з дитячого навчального закладу;

- час для спільного відпочинку ОСОБА_4 з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме протягом двадцяти календарних днів в період з 01 червня по 30 серпня кожного року за попереднім погодженням з ОСОБА_6 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2017 у справі №336/7590/16-ц, провадження №2/336/586/2017 набрало законної сили 16.01.2018.

На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №76159022 за виконавчим листом, виданим 06.02.2018 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі №336/7590/16-ц.

25.09.2025 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ляшенко Д.Д. винесено постанову про накладення штрафу ВП №76159022, якою за не виконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. 00 коп.

В якості підстави для накладання штрафу зазначено наступне: " ... Згідно ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. Державним виконавцем 08.10.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією. Згідно трекінг номеру відправлення боржник отримав постанову. 13.03.2025 державним виконавцем направлено виклик боржнику з вимогою з`явитись до виконавця в приймальні години для палання пояснень стосовно невиконання рішення про побачення з дитиною. 16.05.2025 державним виконавцем направлено виклик боржнику з вимогою з`явитись до виконавця в приймальні години для надання пояснень стосовно невиконання рішення про побачення з дитиною. 09.07.2025 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника з метою відібрання пояснень. Відібрати пояснення виявилось неможливо, про що складено акт та додано до матеріалів виконавчого провадження. У зв`язку з невиконанням рішення про побачення з дитиною необхідно накласти штраф у розмірі 1700,00 грн.

В подальшому зобов`язати боржника виконати рішення про побачення з дитиною, або надати вичерпні пояснення стосовно невиконання рішення. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом ... ".

Вважаючи постанову відповідача про накладення штрафу від 25.09.2025 у ВП №76159022 протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, четвертої статті 18 Закону №1404-VIII).

За частиною восьмою статті 19 Закону №1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлений статті 64-1 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 64-1 Закону №1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 821/1568/16.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин.

Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону України №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17.

Суд зазначає, що порядок виконання судових рішень визначається також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень немайнового характеру, у тому числі рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною визначено у розділі IX вказаної Інструкції, відповідно до пунктів 8, 9 якого державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

Аналізуючи викладені норми Закону № 1404-VIII та обставини по справі суд вважає, що посадовою особою, яка виносила оскаржуваний документ, не були досліджені в повній мірі всі обставини, які виникли в ході правовідносин щодо виконання рішення суду про визначення способу участі у вихованні дитини, причини його невиконання, внаслідок чого, позивача неправомірно було притягнуто до відповідальності.

Основоположним фактором у спірних правовідносинах є невиконання боржником рішення без поважних причин, внаслідок чого, наступає відповідальність у вигляді накладення штрафу як передбачено ст. 75 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2017 у справі №336/7590/16-ц (провадження №2/336/586/2017) встановлено місце та час для побачень стягувача із дитиною, проте не визначено, хто саме повинен доставити дитину до місця зустрічі, оскільки стягувач і дитина разом з матір`ю проживають у різних місцях.

Суд погоджується з позицією позивача, що в рішенні суду не визначено хто і у який спосіб доставляє дитину до місця проживання ОСОБА_2 .

Крім того, суду не було надано жодних документальних доказів, які б підтвердили зазначені в спірній постанові дії державного виконавця, а саме надсилання позивачу вимоги щодо виконання рішення, виклику до приміщення відповідача для надання пояснень, та акту виходу державного виконавця для надання пояснень.

Також судом досліджено надані третьою особою письмові докази щодо невиконання позивачем судового рішення та встановлено, що вони стосуються подій, які відбулись у 2016, 2019 роках. Водночас, спірну постанову було винесено у зв`язку з невиконанням позивачем рішення у 2024, 2025 роках.

Оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що спірну постанову відповідачем прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже вона є не правомірною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 271, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 5; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Ляшенка Дмитра Дмитровича від 25.09.2025 у ВП №76159022 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 19.01.2026.

Суддя М.С. Лазаренко