Справа № 500/5703/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5703/25

13 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №500/5703/25 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 90304 (дев`яносто тисяч триста чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійки.

15 грудня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Заява мотивована тим, що сума коштів, яка підлягає стягненню є значною, фінансове становище заявника складне, а доходи недостатні для сплати всієї суми заборгованості одразу, про що надано довідку про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 від 03.12.2025 №02/505/2025, довідку про доходи її чоловіка ОСОБА_2 №12/2025-1 від 02.12.2025. Також заявник зазначила, що не має можливості сплатити повну суму коштів одним платежем через низку інших зобов`язань перед сім`єю та родиною, а також через низький сукупний дохід сім`ї, який поставить її сім`ю в скрутну фінансову ситуацію після сплати повної частини боргу.

Заявник вказала, що судом під час ухвалення рішення від 27.11.2025 у цій справі не було враховано її останній платіж відповідно до квитанції № 1.416137683.1 від 24.11.2025 в сумі 5 000,00 грн. Таким чином, на даний час сума реального боргу позивача зменшилася на суму 5000,00 грн. (в рішенні суду зазначена повна сума, а саме 90 304,80 грн., тоді як на даний час фактичний розмір боргу складає 85304,80 грн.)

Зважаючи на її матеріальне становище та необхідність забезпечення базових життєвих потреб сім`ї, заявник матиме можливість погасити заборгованість рівними частинами протягом 11 місяців. Загальна сума заборгованості становить: 85304,80 грн. (із врахуванням останнього платежу від 24.11.2025 в сумі 5000,00 грн. квитанція № 1.416137683.1).

З посиланням на судову практику, введення в Україні воєнного стану та з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, заявник просила суд встановити та погодити наступний графік погашення податкового боргу:

1- й платіж до 31 січня 2026 року включно 7754,98 грн.

2- й платіж до 28 лютого 2026 року включно 7754,98 грн.

3- й платіж до 31 березня 2026 року включно 7754,98 грн.

4- й платіж до 30 квітня 2026 року включно 7754,98 грн.

5- й платіж до 31 травня 2026 року включно 7754,98 грн.

6- й платіж до 30 червня 2026 року включно 7754,98 грн.

7- й платіж до 31 липня 2026 року включно 7754,98 грн.

8- й платіж до 31 серпня 2026 року включно 7754,98 грн.

9- й платіж до 30 вересня 2026 року включно 7754,98 грн.

10-й платіж до 31 жовтня 2026 року включно 7754,98 грн.

11- й платіж до 27 листопада 2026 року включно 7755,00 грн.

Разом 11 місяців 85304,80 грн. повне погашення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 набрало законної сили 30.12.2025.

У зв`язку з відрахуванням зі штату Тернопільського окружного адміністративного суду судді Мандзія О.П. (у провадженні якого перебувала дана справа) 05.01.2026 проведено повторний автоматизований розподіл цієї адміністративної справи. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду цю справу передано для розгляду судді Подлісна І.М.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 прийнято до провадження адміністративну справу 500/5703/25 за позовною заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення розглядати за правилами письмового провадження.

Від представника відповідача 08.01.2026 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення щодо заяви про розстрочення виконання судового рішення від 15.12.2025.

09.01.2026 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Від представника відповідача 13.01.2026 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про залишок несплаченого податкового боргу позивача станом на 12.01.2026 в розмірі 85304,80 грн.

Згідно з частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Так як справа №500/5703/25 розглядалася Тернопільським окружним адміністративним судом в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, тому суд, з урахуванням положень частини другої статті 378 КАС України розгляд заяви проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заява про розстрочення виконання рішення підлягає задоволенню, з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною четвертою статті 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. (частина п`ята статті 378 КАС України).

Стаття 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку дискреційні повноваження, які він реалізує за власними переконаннями, вирішувати питання про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, тяжке захворювання фізичної особи, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №810/4643/18 зазначив, що це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Як обґрунтовує заявник свою заяву, вона не ухиляється від виконання рішення суду та має намір добровільно сплатити податковий борг, доказом цього є заява відповідача про закриття провадження щодо частини позовних вимог від 26.11.2025 та ухвала Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 про закриття провадження в справі в частині позовних вимог.

Також судом встановлено, що в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у цій справі не було враховано останній платіж відповідача згідно квитанції №1.416137683.1 від 24.11.2025 в сумі 5000,00 грн. Таким чином, на даний час сума реального боргу ОСОБА_1 ще зменшилася на суму 5000,00 грн. та на день розгляду заяви про розстрочення виконання рішення становить не 90 304,80 грн, як зазначено в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025, а - 85304,80 грн., що не заперечується представником Головного управління ДПС у Тернопільській області .

Проте обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, є неспроможність з урахуванням доходу заявника, та членів її сім`ї, наявністю двох неповнолітніх дітей та утримання сім`єю заявника батька чоловіка з інвалідністю I групи. А тому, у зв`язку з об`єктивними обставинами заявник не може забезпечити сплату боргу у розмірі, необхідному для повного виконання рішення суду, тому для неї є вкрай важливим та необхідним допустити розстрочення виконання рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, до складу сім`ї заявника входять: чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 . Чоловік - ОСОБА_2 , отримує дохід 7 802,59 грн. заробітної плати в місяць, що підтверджується довідкою з місця роботи №12/2025-1 від 02.12.2025, проте велика частина цього доходу йде на утримання його батька - ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю І групи (найважчої категорії - відсутність обох ніг), що потребує значних коштів на медикаменти. Щомісячна заробітна плата позивача як державного службовця складає приблизно 17 285,00 грн. (сума вказана приблизно без податків і зборів), що підтверджується довідкою Господарського суду Тернопільської області №02/505/2025 від 03.12.2025.

Окрім цього, на утриманні заявника є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету ім. Івана Пулюя" на платній/контрактній основі, де оплата навчання є обов`язковою умовою продовження його освіти. Це підтверджується договором про надання платної освітньої послуги № 222. Витрати на оплату навчання складають значну частину сімейного бюджету, що також унеможливлює сплату боргу в повному обсязі одним платежем; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається ТНВК Школа-ліцей № 6 ім. Н. Яремчука. Заявник зазначає, що забезпечення їхніх базових потреб (харчування, одяг, навчання) є першочерговим обов`язком батьків і вимагає значних витрат, особливо в воєнний час, коли ціни на продукцію зростають фактично щоденно. Крім цього на заявника покладаються витрати на комунальні платежі, що значною мірою залежать від незалежних від них факторів, а саме ціни на електрику, газ та воду, які також зростають, а тому Заявник та її чоловік щомісячно сплачують значні суми за комунальні послуги, особливо в осінньо-зимовий період.

При цьому суд враховує, що сума стягнутого рішенням суду від 27.11.2025 податкового боргу 85304,80 грн. значно перевищує суму реально отриманих доходів позивача та членів її сім`ї. Доказів отримання відповідачем інших доходів матеріали справи не містять.

Судом прийнято до уваги, що загальна сума податкового боргу 85304,80 грн, яка підлягає стягненню на виконання рішення суду, з урахуванням отриманого заявником доходу є значною для неї та може призвести до скрутного фінансового становища заявника. Проаналізувавши відомості про матеріальний стан ОСОБА_1 , суд погоджується, що повне виконання рішення суду одноразово є обтяжливим для неї.

Вказані обставини пояснюють причини неможливості погашення відповідачем заборгованості за наведених вище обставин та обставин, які існують у державі (введення воєнного стану), є ускладненим.

Поряд з тим розстрочення виконання рішення суду не призводить до невиконання рішення суду, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням реального майнового стану.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Однак, суд зауважує, що відповідно до частини п`ятої статті 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, оскільки на даний час існують обставини, які ускладнюють для боржника виконання рішення суду у справі, при цьому відсутні підстави ставити під сумнів намір заявника виконувати судове рішення в майбутньому, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та розстрочити виконання судового рішення на 11 місяців шляхом сплати коштів у сумі 85304,80 грн. щомісяця (перший платіж - до 31 січня 2026 року).

Невиконання боржником правил розстрочення виконання рішення суду матиме наслідком його примусове виконання державною виконавчою службою відповідно до закону.

Керуючись статтями 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №500/5703/25 про стягнення з ОСОБА_1 податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 85304 (вісімдесят п`ять тисяч триста чотири) грн. 80 коп. на 11 (одинадцять місяців) шляхом щомісячної сплати протягом січня 2026 року - листопада 2026 року боржником заборгованості в загальному розмірі 85304,80 грн. у наступному порядку:

1- й платіж до 31 січня 2026 року включно 7754,98 грн.

2- й платіж до 28 лютого 2026 року включно 7754,98 грн.

3- й платіж до 31 березня 2026 року включно 7754,98 грн.

4- й платіж до 30 квітня 2026 року включно 7754,98 грн.

5- й платіж до 31 травня 2026 року включно 7754,98 грн.

6- й платіж до 30 червня 2026 року включно 7754,98 грн.

7- й платіж до 31 липня 2026 року включно 7754,98 грн.

8- й платіж до 31 серпня 2026 року включно 7754,98 грн.

9- й платіж до 30 вересня 2026 року включно 7754,98 грн.

10-й платіж до 31 жовтня 2026 року включно 7754,98 грн.

11- й платіж до 27 листопада 2026 року включно 7755,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 13 січня 2026 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.