Справа № 520/28936/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2026 року № 520/28936/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, 61057, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму податкового боргу у загальному розмірі 143 606,88 гривень на розрахунковий рахунок № UA0020647, одержувач: ГУК Харків обл/МТГ Первомай/15010300, код одержувача 37874947, банк одержувача Казначейство України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є власником нежитлової будівлі, а тому є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Станом на дату звернення до суду ОСОБА_1 має податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами у сумі 143 606,88 грн.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 внесена до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки та є власником нежитлової будівлі, а тому є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 143 606,88 грн., який складається із грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, по:

- 9 383,28 грн. залишок основного платежу згідно податкового-повідомлення рішення №0-2028 вiд 24.01.2022, (нараховано 39 402,00 грн., сплачено 30 018,72 грн., сума до стягнення 9383,28 грн.);

- 292,50 грн. основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення № 0-2028-UA0052019 від 20.12.2023;

- 42685,50 грн. основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення №0-2028-UA0052019 від 20.12.2023;

- 301,50 грн. - основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення №0-2028-UA0052019 від 19.03.2024;

- 43998,90 грн. - основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення №0-2028-UA0052019 від 19.03.2024;

- 46625,70 грн. - основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення №0-2027-UA0052019 від 11.03.2025;

- 319,50 грн. - основний платіж згідно податкового-повідомлення рішення №0-2027-UA0052019 від 11.03.2025.

Сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.5 ст.59 ПК України).

Суд зазначає, що Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (даті - ПКУ), платнику направлено податкову вимогу від 26.01.2024 № 0-2040, яка у відповідності до статті 42 ПК України вважається врученою.

Податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідно до облікової картки, розрахунку суми податкового боргу, податковий борг добровільно відповідачем не сплачений та на момент розгляду справи складає 143 606,88 грн.

На час розгляду справи, доказів сплати вказаної суми боргу відповідачем у добровільному порядку, матеріали справи не містять.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів на підтвердження погашення зазначеної суми боргу та матеріали справи таких доказів не містять.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 246, 257-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, 61057, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 суму податкового боргу у загальному розмірі 143 606 (сто сорок три тисячі шістсот шість) грн. 88 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.