Справа № 520/28941/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2026 року № 520/28941/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, 61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ" (вул. Клочківська, буд.309, м. Харків, 61045, ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради (Павлівський майдан, буд.4, м. Харків, 61003, ) про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради, в якому просить суд:

- припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю ВОРК ІНДАСТРІ ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ", якого вироком Слобідського районного суду м. Харкова від 09.09.2025, що набрав законної сили, по справі № 641/5658/25 гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205-1 КК України, що є підставою для припинення юридичної особи внаслідок внесення в документи, які подаються для проведено державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради, надав пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ", пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання - юридичної особи приватного права.

Відповідно до інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27.04.2021 проведено державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «ВОРК ІНДАСТРІ» за №000088655, місце знаходження юридичної особи: 61045, Харківська обл., м. Харків, вул. Клочківська, буд. 309.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОРК ІНДАСТРІ» є фізична особа - ОСОБА_1 .

Вироком Слобідського районного суду м. Харкова від 09.09.2025, що набрав законної сили, по справі № 641/5658/25 гр. ОСОБА_1 (керівника TOB «ВОРК ІНДАСТРІ») визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205-1 КК України (внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості; вчинено повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища).

Зазначене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно п.п. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Зазначена норма кореспондується з п.67.2 ст. 67 ПК України, відповідно до якого контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Законом України від 02.12.2010 № 2756-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» доповнено Господарський кодекс України (далі - ГК України) статтею 55-1 «Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання» в зв`язку з чим передбачене п. 67.2 ст. 67 ПК України право, може бути реалізоване контролюючим органом шляхом одночасного застосування норм вказаної статті ГК України.

Статтею 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 55-1 ГК України, ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (ст. 59 ГК України).

Частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України) запроваджено кримінальну відповідальність за внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 за № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону № 755-IV, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону № 755-IV визначено, що державна реєстрація базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 25 Закону № 755-IV, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться, зокрема, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 25 Закону № 755-IV, спрощена процедура державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації проводиться, зокрема, на підставі судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з банкрутством юридичної особи, якщо таке рішення прийнято судом після 1 липня 2004 року, і в разі якщо голова ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи або ліквідатор юридичної особи протягом трьох років з дати оприлюднення повідомлення про постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з банкрутством юридичної особи, не надав суб`єкту державної реєстрації документи, необхідні для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч.3, 4 ст.35 Закону №755-IV).

Підпунктом 19-1.1.45 пункту19-1.1 статті 19 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Контролюючі органи мають право, в тому числі, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи (пп. 20.1.37 п.20.1 ст. 20 ПК України).

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 15 Закону № 755-IV, установчий документ юридичної особи, положення, регламент, список суддів постійно діючого третейського суду, статут (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, договір (декларація) про створення сімейного фермерського господарства повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству.

Отже, суд приходить до висновку, що у разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва) контролюючий орган вправі звернутися до суду з позовом про припинення юридичної особи.

Крім того, ст. 55-1 ГК України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/25343/15 (№ К/9901/31854/18).

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт внесення в документи, які подаються для проведено державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей встановлено в межах розгляду кримінальної справи № 641/5658/25.

Судом встановлено, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази, які обґрунтовують правомірність заявлених позовних вимог та наявність підстав для припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ".

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 246, 257-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, 61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРК ІНДАСТРІ" (вул. Клочківська, буд.309, м. Харків, 61045, ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради (Павлівський майдан, буд.4, м. Харків, 61003, ) про припинення юридичної особи - задовольнити.

Припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю ВОРК ІНДАСТРІ ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.