Справа № 300/184/25
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 300/184/25 пров. № А/857/14561/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя у І інстанції Могила А.Б.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 14 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2025 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління ДПС в Івано-Франківській (далі ГУ ДПС) від 30.10.2024 №024047/0706 у частині застосування до неї фінансової санкції у розмірі 58740 грн за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон №265/95-ВР).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №300/184/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС №024047/0706 від 30.10.2024 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 58740 грн.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що строк експлуатації реєстратора розрахункових операцій (далі РРО) , що використовується позивачкою, складає 7 років з дня його введення в експлуатацію, тобто 27.06.2024.

Оскільки станом на 30.05.2024 строк експлуатації РРО ще не закінчився, то у відповідача були відсутні підстави, визначені підпунктом 3 пункту 1 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 920/29050 (далі Порядок № 547), для прийняття рішення про скасування реєстрації зазначеного РРО у зв`язку із закінченням строку його експлуатації. Відповідачем всупереч Порядку №547 самовільно встановлено менший термін експлуатації такого РРО ФОП ОСОБА_1 .

При цьому контролюючий орган не надав доказів належного повідомлення суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО, що спростовує висновки відповідача про порушення позивачем порядку проведення розрахунків через цей РРО.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 санкцій, визначених пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, на вказану у ППР ГУ ДПС №024047/0706 від 30.10.2024 суму 58740 грн.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ДПС, яке у своїй скарзі просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ГУ ДПС було повідомлено позивачку рекомендованим листом від 17.04.2024 року №8477/АП/09-19-64-01-06 про закінчення строку експлуатації РРО ФН , а саме кінцевий термін дії РРО 23.05.2024 року.

Відтак, контролюючим органом прийнято рішення від 30.05.2024 року №27450 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій (фіскальний номер ) у зв`язку із закінченням визначеного законодавством строку експлуатації РРО (копія додається) та сформовано довідку №27450 від 30.05.2024.

Сторонами не заперечується те, що датою введення в експлуатацію РРО є 23.05.2017, позивачкою самостійно надано у якості доказу «Довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 23.05.2017 року №8087».

Відповідно до пункту 2 Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 № 601 (далі Порядок №601):

строк служби - строк, протягом якого виробник (постачальник) гарантує працездатність реєстратора, у тому числі комплектувальних виробів та його складових частин, збереження інформації у фіскальній пам`яті за умови дотримання користувачем вимог експлуатаційних документів.

Таким чином, строк служби реєстраторів розрахункових операцій встановлює виробник цієї продукції. Після закінчення строку служби апарата виробник не гарантує подальшого функціонування складових частин, а отже РРО в цілому і не гарантує збереження інформації у фіскальній пам`яті такого апарата.

При визначенні строку служби РРО слід керуватися нормою щодо семирічного строку з моменту введення в експлуатацію, але не більше дев`яти років від дати випуску, встановленою Порядком доопрацювання електронних контрольно-касових апаратів, затвердженим рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів від 30.11.1999 № 11.

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу II Порядку № 547 реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт використання позивачкою у своїй діяльності у період з 31.05.2024 по 13.06.2024 РРО, реєстрація якого скасована.

Відтак, слід дійти до висновку про правомірність тверджень відповідача про порушення позивачем пункту 1 статті 3 Закону №265/95- ВР, і як наслідок правомірність застосування штрафу згідно положень пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК), ГУ ДПС було проведено фактичну перевірку кафе "Canadian Food" за адресою АДРЕСА_1 , у якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки працівниками відповідача складено акт фактичної перевірки від 10.10.2024 №091198 (реєстраційний №18200/09/15/РРО/ НОМЕР_1 ), за висновками якого під час перевірки було встановлено:

- проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів;

- проведення розрахункової операції через РРО, скасованого 30.05.2024 (РРО ФН ) на суму 39160 грн, у тому числі вчинене вперше на суму 50 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДПС 30.10.2024 прийняло ППР №024047/0706, яким за порушення пунктів 1, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР (проведення розрахункових операцій через скасований РРО; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів) до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 63815 грн.

Вважаючи ППР від 30.10.2024 №024047/0706 у частині застосування штрафу в сумі 58740 грн протиправним, ФОП ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про правомірність використання ФОП ОСОБА_1 у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_2 у період у період з 31.05.2024 по 13.06.2024, коли його реєстрація була скасована.

При цьому право ГУ ДПС на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , встановлені під час її проведення фактичні обставини та відсутність арифметичних помилок контролюючого органу при визначенні суми штрафних санкцій позивачкою на час апеляційного перегляду не оспорюються.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регламентовані приписами Закону №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За приписами пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту:

непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до приписів пункту 1 розділу 1 Порядку №547 він поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій для здійснення розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу II вказаного Порядку суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, операції з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу, та відповідно до вимог законодавства повинні застосовувати РРО, зобов`язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку та забезпечити його персоналізацію, опломбування та переведення у фіскальний режим роботи.

За приписами пункту 3 глави 2 розділу II вказаного Порядку №547 реєстрація РРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків.

Як передбачено у підпункті 3 пункту 1 глави 4 розділу II Порядку №547, реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО, що відбувається у випадках, коли, зокрема закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО.

Скасування реєстрації РРО на підставах, визначених у підпунктах 1, 11, 12 та 14 пункту 1 цієї глави, здійснюється за заявою суб`єкта господарювання, а на підставах, визначених у підпунктах 2-10, 13 пункту 1 цієї глави, може здійснюватися за заявою суб`єкта господарювання або примусово за рішенням контролюючого органу за місцем реєстрації РРО. Рішення про скасування реєстрації РРО оформлюється за формою № 5-РРО (додаток 5). Таке рішення підписується керівником контролюючого органу за місцем реєстрації РРО або уповноваженою особою контролюючого органу (пункт 2 глави 4 розділу II Порядку №547).

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу II Порядку №547 посадова особа контролюючого органу протягом п`яти календарних днів з дня отримання заяви про скасування реєстрації та реєстраційного посвідчення за наявності довідки про опломбування з відміткою про розпломбування РРО, надісланої ЦСО до контролюючого органу за місцем реєстрації РРО, або у разі прийняття рішення контролюючого органу про скасування реєстрації РРО проводить скасування реєстрації РРО шляхом внесення реєстраційного запису до інформаційно-телекомунікаційній системи ДПС та надає (надсилає) суб`єкту господарювання довідку про скасування реєстрації, що засвідчує скасування реєстрації РРО.

У разі якщо скасування реєстрації РРО було здійснено за рішенням контролюючого органу, примірник довідки про скасування реєстрації направляється до ЦСО, яким проводилося технічне обслуговування РРО, засобами телекомунікацій в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та використання електронних документів із зазначенням обов`язкових реквізитів електронних документів. Примірник довідки про скасування реєстрації РРО розміщується в Електронному кабінеті.

Пунктом 6 глави 4 розділу II Порядку №547 встановлено, що контролюючий орган за місцем реєстрації РРО у випадках, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 1 цієї глави, попереджає суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО.

Скасування реєстрації РРО проводиться контролюючим органом не пізніше двох робочих днів з дня настання терміну виведення з експлуатації РРО.

Відповідно до пункту 19 глави 2 розділу II Порядку №547 для інформування суб`єктів господарювання ДПС щоденно оприлюднює на своєму веб-сайті:

дані про РРО із зазначенням фіскальних номерів РРО, дати реєстрації РРО, номера останньої книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО), зареєстрованої на такий РРО, та дати її реєстрації в контролюючому органі, коду ЄДРПОУ, найменування суб`єкта господарювання (прізвища, імені, по батькові (за наявності));

дані про РРО, реєстрацію яких скасовано за заявою суб`єкта господарювання або з ініціативи контролюючого органу, із зазначенням фіскальних номерів РРО, дати, причини та підстави для скасування реєстрації РРО, коду ЄДРПОУ, найменування суб`єкта господарювання (прізвища, імені, по батькові (за наявності)).

Інформація оприлюднюється із зазначенням дати оприлюднення і дати оновлення інформації.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 30.05.2024 контролюючим органом скасовано реєстрацію РРО (фіскальний номер ), який належить ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням визначеного законодавством строку експлуатації РРО, про що відповідачем сформовано довідку №27450 від 30.05.2024.

Окрім того, за висновками суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 рішення контролюючого органу від 30.05.2024 про скасування реєстрації РРО (фіскальний номер ) не оскаржувала у адміністративному або судовому порядку та у період з 30.05.2024 по 13.06.2024 продовжувала використовувати у своїй діяльності вказаний РРО, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачкою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивачки, як суб`єкта підприємницької діяльності, обов`язку застосовувати зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО при проведенні розрахункових операцій та створенні у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у ФОП ОСОБА_1 права на використання РРО, реєстрацію якого скасовано контролюючим органом, у період у період з 30.05.2024 по 13.06.2024, що було виявлено у ході проведеної відповідачем фактичної перевірки.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкт підприємницької діяльності, яка тривалий час здійснює реалізацію товарів і послуг з використанням РРО, мала бути обізнана з наявністю можливості застосовувати у своїй діяльності лише зареєстровані у встановленому порядку РРО та не була позбавлена можливості ознайомитись з відповідною інформацією у порядку, передбаченому пунктом 19 глави 2 розділу II Порядку №547, звернутись за відповідним роз`ясненням до контролюючого органу з приводу скасування реєстрації РРО (фіскальний номер ) рішенням контролюючого органу від 30.05.2024, оскаржити таке рішення або припинити діяльність з використання вказаного РРО до врегулювання спірних правовідносин.

При цьому встановлений судом першої інстанції факт закінчення строку експлуатації РРО 27.06.2024 не спростовує факту використання ФОП ОСОБА_1 такого РРО без наявної реєстрації у контролюючому органі у період з 31.05.2024 по 13.06.2024 та не складає підстав для звільнення її від відповідальності за порушення зазначених вимог Закону №265/95-ВР та Порядку№547.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити.

Скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі №300/184/25 та у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар