Справа № 200/10018/25
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

16 січня 2026 року Справа №200/10018/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши заяву позивача про забезпечення доказів по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо не невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб та із врахуванням фактично виплачених сум;

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 по 20 вересня 2025 року, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісячно за період з 01 березня 2018 по 20 вересня 2025 року, відповідно до норм абзаців 3,4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб та із врахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 січня 2026 року позивачем подана суду заява про забезпечення доказів, в якій позивач просить витребувати з Військової частини НОМЕР_2 довідки виплаченого позивачу за період з 27.11.2015 по 20.09.2025 із зазначенням складових грошового забезпечення, довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого за спірні періоди з визначенням усіх показників.

При розгляді заяви про забезпечення доказів судом враховано наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Стаття 115 КАС України, встановлено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

За вимогами пунктів 4, 5, 6 частини 1 статті 116 КАС у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Отже інститут забезпечення доказів передбачає вжиття адміністративним судом термінових (невідкладних) заходів щодо закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді публічно-правових спорів.

Забезпечення доказів судом переслідує мету запобігання настанню наслідків, які ускладнюють чи унеможливлюють доступ до необхідних для вирішення адміністративної справи доказів.

При цьому застосування заходів забезпечення доказів можливе виключно у випадках наявності підстав передбачених частиною 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд зауважує, що поняття витребування доказів та забезпечення доказів в даному випадку не є тотожними, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Натомість витребування доказів в порядку статті 80 КАС України є самостійним процесуальним інструментом.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати / зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/845/18 та від 11.03.2020 № 9901/608/19.

Наведені позивачем у заяві про забезпечення доказів доводи не дають підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заяву про забезпечення доказів обґрунтовано фактично ненаданням відповіді на адвокатський запит щодо надання доказів.

Суд зазначає, що ненадання на запит представника позивача запитуваних відомостей жодним чином не позбавляє її права при зверненні до суду з відповідним позовом, керуючись приписами статті 80 КАС України, заявити клопотання про витребування доказів з наведенням відповідних мотивів неможливості отримання таких самостійно.

Відповідно до частини 5 статті 117 КАС України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Виходячи з викладених обставин та положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення доказів, передбачені частиною 1 статті 114 КАС України, відсутні.

Таким чином заява про забезпечення доказів є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положенням Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя К.Е. Абдукадирова