Справа № 480/3273/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р. Справа № 480/3273/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 (суддя В.О. Павлічек, повний текст складено 09.10.25) по справі № 480/3273/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка"

до Шосткинського відділу державної виконачої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області , Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Киричок Ганна Миколаївна

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Шосткинській завод «Зірка» звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519, протиправною;

- зобов`язати Шосткинський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519.

- зобов`язати Шосткинський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () (номер запису про обтяження 28660327) шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження;

- зобов`язати Шосткинський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про Державне підприємство «Шосткинський завод «Зірка» ().

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на примусовому виконанні у відповідача перебувало зведене виконавче провадження №57332519, зі стягнення на користь фізичних осіб та юридичних осіб з Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» заборгованості із виплати зарплати, боргів за договірними зобов`язаннями, штрафних санкцій тощо.

У межах указаного вище зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 30.10.2018 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 62 739 533,59 грн.

У період з 14.02.2023 по 07.05.2024 відносно позивача тривала процедура банкрутства, у межах якої ухвалою Господарського суду Сумської області від 23.05.2023 було сформовано реєстр вимог кредиторів, до якого увійшли, зокрема: вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в сумі 20074258,67 грн заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списками №1, 2 та 5368,00 грн судового збору; вимоги Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в сумі 511073,66 грн та 5368,00 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 провадження у справі №920/24/23 про банкрутство ДП «ШЗ «Зірка» закрито, припинено процедуру розпорядження майном боржника, припинено повноваження розпорядника майна та мораторій, що введений ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.02.2023, а вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, шо не підлягають виконанню.

Постановою ДВС від 13.02.2025 у виконавчому провадженні №72749368 знято арешт з усіх рахунків позивача, проте арешт з усього рухомого та нерухомого майна знято не було.

У зв`язку з цим, 18.03.2025 позивач на електронну адресу ДВС було спрямовано лист №840-ЮВ про надання інформації щодо стану заборгованості позивача за зведеним виконавчим провадженням №57332519, а також відомості про доцільність існування зазначеного вище арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача.

За результатами розгляду указаного вище листа від відповідача надійшов лист-відповідь №31547, з якого вбачається, що станом на 17.04.2025 усі виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження №57332519, завершені.

Однак, як зазначає відповідач, арешт усього рухомого та нерухомого майна, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця від 30.10.2018, не може бути знятий відповідно до чинного законодавства, оскільки у 98 виконавчих провадженнях, відкритих щодо виконання виконавчих документів, винесених протягом 2008-2018 років, прийнято рішення про повернення виконавчих документів стягувачам на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а у 7 виконавчих провадженнях - виконавчі документи повернуті стягувачам на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, на думку Відповідача, оскільки у нього відсутні відомості про сплату боргу і виконавчого збору з витратами за цими виконавчими провадженнями, то і законних підстав для зняття арешту з майна боржника немає.

Разом з тим позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо невинесення постанови про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна позивача, накладеного на підставі постанови від 30.10.2018 у виконавчому провадженні №57328556 в межах зведеного виконавчого провадження №57332519 є протиправною з огляду на наступне.

Щодо виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, повернутих на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», позивач зазначає, що частиною третьою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Таким чином, на переконання позивача, відповідач незаконно не знімає арешт з майна боржника через наявність виконавчих проваджень, виконавчі документи у яких повернуті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, позивач зазначає, що відповідно до частини третьої статті 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Проте відповідачем не було відкрито виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору та/або витрат виконавчого провадження після повернення виконавчих документів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону.

Крім того, позивач зазначає, що при наявності на виконанні в органі державної виконавчої служби невиконаних постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій стосовно боржника, відносно якого господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство, даний орган державної виконавчої служби має подати до господарського суду письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Відповідач не звертався до Господарського суду Сумської області із письмовою заявою про грошові вимоги до боржника щодо стягнення виконавчого збору та витрат та включенням їх до реєстру вимог кредиторів, а отже статусу конкурсного кредитора не набув.

Пунктом 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі №920/24/23, якою було закрито провадження у справі про банкрутство позивача, визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідач не звернувся до Господарського суду Сумської області з кредиторськими вимогами щодо виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, такі вимоги були визнані Господарським судом Сумської області погашеними, а відповідні постанови - такими, що не підлягають виконанню, а відтак ДВС втратило своє право на стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Щодо виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, повернутих на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», позивач зазначає, що з 98 виконавчих проваджень, які входили до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519:

- 85 виконавчих проваджень стосуються стягнення з позивача на корить ГУ ПФУ в Сумській області боргу з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій;

- 6 виконавчих проваджень - про стягнення судового збору на користь Шосткинського міськрайонного суду Сумської області;

- 5 виконавчих проваджень - про стягнення на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю штрафних санкцій за нестворені робочі місця для осіб з інвалідністю;

- 2 виконавчі провадження - про стягнення штрафу, накладеного органом Держпраці.

Позивач стверджує, що заборгованість із виплати боргів по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій (85 виконавчих проваджень) та про стягнення штрафних санкцій за нестворені робочі місця для осіб з інвалідністю (5 виконавчих проваджень) була погашена в межах процедури банкрутства.

З приводу решти виконавчих проваджень (6 виконавчих проваджень щодо стягнення судового збору та 2 виконавчі провадження про стягнення штрафу органом Держпраці) позивач зазначає, що стягувачі за цими провадженнями до господарського суду Сумської області із заявами з відповідними вимогами до боржника (позивача) упродовж всієї процедури банкрутства не зверталися, статусу конкурсних кредиторів не набули, а отже в силу пункту 8 ухвали господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі №920/24/23, який кореспондується із ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідні виконавчі документи визнані судом такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, позивач стверджує, що заборгованість по 90 виконавчих документах була визнана ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі № 920/23/24 погашеною та 8 виконавчих документів було визнано такими, що не підлягають виконанню, а отже підстави для продовження арешту відсутні.

На переконання позивача, що частина третя статті 40 Закону, яка визначає наслідки закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, у тому числі щодо стягнення виконавчого збору, не надає державному виконавцю права виносити постанову про стягнення виконавчого збору у разі повернення виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону, на відміну від редакції Закону до 05.01.2017.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка" до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання бездіяльності Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519, протиправною; зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519; зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» (номер запису про обтяження 28660327) шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження; зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про Державне підприємство «Шосткинський завод «Зірка» відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, висновок суду першої інстанції про належність спсісобу захисту шляхом окремого звернення до судів із заявами у порядку ст. 374 КАС України або ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню суперечить принципу процесуальної економії, суть якого полягає у забезпеченні відсутності необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

На переконання представника позивача, збереження арешту на все рухоме та нерухоме майно, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення у 2018 році, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувачів є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном ТОВ «ШЗ «Зірка», що створює перешкоди у законній господарській діяльності підприємства в умовах правового режиму воєнного стану.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що нормами ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідач зазначає, що провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження №57332519 завершені, проте частина з них завершені на підставі п. 9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та частина на підставі п. 1 ст. 37 Закону №1404.

Відомості про сплату боргів по вище вказаним виконавчим документам, у Відділі відсутні, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено.

Щодо завершення виконавчих проваджень на підставі п.1 ст.37 Закону №1404, відповідач зазначає, що по виконавчим провадженням завершеним на підставі п. 1 ст.37 Закону 1404,боржником не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Завершення виконавчих проваджень на підставі п.9 ст.37 Закону 1404 не передбачає скасування заходів примусового виконання, у тому числі зняття арешту з майна.

Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів про погашення заборгованості із виплати боргів по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій (85 виконавчих проваджень) та про стягнення штрафних санкцій за нестворені робочі місця для осіб з інвалідністю (5 виконавчих проваджень) в межах процедури банкрутства (справа №920/23/24) та не заявлення по 6 виконавчих провадженням щодо стягнення судового збору та 2 виконавчим провадженням про стягнення штрафу органом Держпраці грошових вимог до боржника в процедурі банкрутства. Вказані виконавчі провадження відкриті за завершені до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Відповідач вважає, що у разі погашення заборгованості із виплати боргів по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій (85 виконавчих проваджень) та про стягнення штрафних санкцій за нестворені робочі місця для осіб з інвалідністю (5 виконавчих проваджень) позивач має сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, як того вимагає пункт 16 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме постанова про зняття арешту з майна боржника, постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, постанова про зняття майна з розшуку або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувану, без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувану наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувану (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає).

З огляду на вище викладене, відповідач вважає, що відсутні законні підстави для зняття арешту з майна, належного позивачу.

Щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про Державне підприємство «Шосткинський завод «Зірка», відповідач зазначає, що технічно виключити відомості про боржника з ЄРБ без винесення відповідної постанови в конкретному виконавчому провадженні неможливо. Так, як виконавче провадження №.12.2018 закінчено на підставі п.9 ст.39 Закону №1404, відомості відносно боржника по ньому автоматично виключено з ЄРБ.

Боржник з заявою про виключення інформації з ЄРБ до відділу не звертався, докази про наявність підстав для виключення такої інформації не надавав, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені.

Відповідач зазначає, що станом на 01.05.2025 в ЄРБ відносно боржника Державне підприємство «Шосткинський завод «Зірка» (), обліковуються 1459 виконавчих проваджень про виконання боржником яких відділу не відомо та станом на день подання відзиву по яким відділу не відомі підстави для виключення інформації по цим виконавчим провадженням з ЄРБ.

Також відповідач звертає увагу, що в позовній заяві, позивачем не зазначено по яким саме конкретним виконавчим провадженням він просить виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про нього, а також позивачем не надано доказів, шо підтверджують наявність підстав для такого виключення відомостей.

Ухвалою суду від 16.09.2025, залучено до участі в розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області; Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області; Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ; Киричок Ганну Миколаївну.

Також ухвалою суду від 16.09.2025 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка" задоволено, допущено заміну позивача - Державне підприємство "Шосткинський завод "Зірка" у справі на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка".

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 02.10.2018 перебувало зведене виконавче провадження № 57332519 про стягнення заборгованості з ДП ШЗ «Зірка» на користь стягувачів фізичних, юридичних осіб та Держави.

До складу зведеного виконавчого провадження № 57332519 входило виконавче провадження № 57328556, відкрите на підставі посвідчення комісії по трудовим спорам № 79 від 11.05.2018 щодо стягнення з КП «ШКЗ Зірка» заробітної плати в сумі 10321,23 грн. на користь ОСОБА_9 . Виконавче провадження № 57328556 було відкрито 02.10.2018.

30.10.2018 на підставі вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №57328556 була винесена постанова про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ДП «ШЗ «Зірка» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження по зведеному виконавчому провадженню №57332519 на загальну суму 62 739 533,59 грн (а.с. 21 43, т.1). Відомості про даний арешт як обтяження на все нерухоме майно позивача відображено й у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно. Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження 28660327).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.02.2023 у справі № 920/24/23 відкрито провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Чупруна Є.В. (а.с. 47 49, т.1).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 провадження у справі №920/24/23 про банкрутство ДП «ШЗ «Зірка» закрито, припинено процедуру розпорядження майном боржника, припинено повноваження розпорядника майна (а.с. 44 46, т.1).

Листом від 08.05.2024 №902-ЮР ДП «ШЗ «Зірка» повідомило ДВС, що ухвалою від 07.05.2024 у справі №920/24/23 було закрито провадження у справі про банкрутство позивача (а.с. 13 14, т.1).

Постановою ДВС від 13.02.2025 у виконавчому провадженні №72749368 знято арешт з усіх рахунків позивача, проте арешт з усього рухомого та нерухомого майна знято не було.

У зв`язку з чим, 18.03.2025 Державним підприємством «Шосткинський завод «Зірка» на електронну адресу ДВС було спрямовано лист №840-ЮВ про надання інформації щодо стану заборгованості позивача за зведеним виконавчим провадженням №57332519, а також відомості про доцільність існування зазначеного вище арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача.

За результатами розгляду указаного вище листа позивача, 17.04.2025 відповідач надіслав лист-відповідь №31547, з якого вбачається, що станом на 17.04.2025 усі виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження №57332519, завершені (а.с. 15 20, т.1).

Разом з тим, відповідач у листі-відповіді №31547 від 17.04.2025, повідомив, що арешт усього рухомого та нерухомого майна, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018, не може бути знятий відповідно до чинного законодавства, оскільки у 98 виконавчих провадженнях, відкритих щодо виконання виконавчих документів, винесених протягом 2008-2018 років, прийнято рішення про повернення виконавчих документів стягувачам на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а у 7 виконавчих провадженнях - виконавчі документи повернуті стягувачам на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, оскільки відсутні відомості про сплату боргу і виконавчого збору з витратами за цими виконавчими провадженнями, то і законних підстав для зняття арешту з майна боржника немає.

Не погоджуючись із такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позову в частині визнання бездіяльності відповідача, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519, протиправною; зобов`язання відповідача зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519, задоволенню не підлягають. Інші позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від зазначених вище.

Колегія суддів переглядаючи дану справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIIІ (далі - Закон № 1404, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Закону 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону 1404).

Частиною першою статті 13 Закону 1404 передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону 1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За приписами ч. 1 ст. 48 Закону 1404, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списані коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить відповідну постанову.

Частиною 6 ст. 48 Закону 1404 передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до ст. 56 Закону 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача застосований у відповідності до вимог ст. 56 Закону та з метою забезпечення реального виконання рішень, неможливості відчуження, вилучення, розтрати майна боржника.

Нормами ч. 4 ст. 59 Закону 1404 визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у наступних виконавчих провадженнях про стягнення заборгованості по заробітній платі, які входили до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519 на день винесення постанови про арешт майна боржника, виконавчі документи були повернуті стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: №57533457, № 57538807, №57538717, №57533362, №57532802, №57538350, №57538283. Стягувачами у вказаних виконавчих провадженнях є фізичні особи.

Як зазначалося вище, згідно приписів ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Відтак посилання відповідача на вказані виконавчі провадження є безпідставними.

Відповідно ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у наступних виконавчих провадженнях, які входили до складу зведеного виконавчого провадження №57332519 на день винесення постанови про арешт майна боржника, виконавчі документи були повернуті стягувачу на підставі п. 9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»: №57436197, №57434756, №57442513, №57436073, №57435291, №57435245, №57435021, №57434636, №57441627, №57441664, №57441741, №57441869, №57470166, №57470100, №57414450, №57532416, №57407921, №57402241, №57407962, №57409052, №57403953, №57410284, №57532243, №57470212, №57402713, №57403312, №56968808, №57408069, №57414616, №57401604, №57402407, №57415345, №57401975, №57414342, №57401918, №57414862, №-57407832, №57436331, №57435488, №57435156, №57434685, №57444916, №57442791, №57442426, №57441941, №57532604, №57408975, №57401563, №57420396, №57403170, №57407855, №57414509, №57407855, №57401507, №57414262, №57414758, №57409866, №57403459, №57402551, №57407888, №57409967, №57401456, №57403686, №57402020, №57402081, №57441702, №57441747, №57524221, №57353330, №57353638, №57532357, №57470274, №57408865, №57402317, №57401654, №57403557, №57442699, №57443091, №57442968, №57352659, №57435400, №57442895, №57443191, №57443317, №57443346, №57442587, №57442140, №57443346, №57436568, №57436478, №57434728, №57444323, №57444547, №57442279, №57442080, №57470328, №57532488, №57441804. Стягувачами у вказаних виконавчих провадженнях є ГУ ПФУ в Сумській області (85 виконавчих проваджень), Шосткинський міськрайонний суд Сумської області (6 виконавчих проваджень), Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю (5 виконавчих проваджень), орган Держпраці (2 виконавчі провадження).

Відповідач зазначає, що у даних правовідносинах належним способом захисту для скаржника є звернення до суду із заявою у порядку ч. 2 ст. 374 КАС України чи ч. 2 ст. 432 ППК України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у зв 'язку з припиненням зобов 'язання, що у даній справі підтверджується ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі №920/23/24. Отже, на переконання відповідача, наявні підстави для зняття арешту з майна позивача, визначені зокрема ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду, в подальшому, суперечить як частині 4 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), так і принципу процесуальної економії, який знайшов своє відображення у правових висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 20.10.2021 у справі № 9901/554/19, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, від 21.09.2022 у справі № 908/976/190, від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18, від 12.07.2023 у справі № 757/31372/18-ц.

Так, положеннями ч. 4 ст. 90 КУзПБ передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

З матеріалів справи встановлено, що у справі № 920/24/23 провадження про банкрутство ДП «ШЗ «Зірка» було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ і господарський суд з урахуванням наведених вище положень КУзПБ в ухвалі від 07.05.2024 зазначив у резолютивній частині рішення про визнання такими, що не підлягають виконанню усіх виконавчих документів конкурсних кредиторів, які не звернулися до господарського суду з відповідними вимогами.

Зазначена ухвала не була скасована в апеляційному порядку та набрала законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язковість судового рішення належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (статті 2 та 18 Господарського процесуального кодексу України).

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «... право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu у. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

У справі «Рябих проти Росії» Європейський Суд зазначив, що принцип правової визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

У справі «Христов проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Крім того, у справі «Желтяков проти України» ЄСПЛ вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Колегія суддів вважає, що такі переконання відповідача суперечать принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Тож остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Аргументи відповідача є необгрунтованими та такими, що суперечать принципу остаточності судового рішення та фактично спонукає позивача ініціювати перегляд рішення господарського суду щодо визнання виконавчих документів конкурсних кредиторів, які не звернулися до господарського суду з відповідними вимогами, такими, що не підлягають виконанню, у адміністративному та цивільному процесуальному порядку.

Отже, колегія суддів вважає доводи відповідача щодо необхідності повторного звернення до суду у порядку ч. 2 ст. 374 КАС України чи ч. 2 ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням зобов`язання, необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам КУзПБ.

Крім того, визначені в КУзПБ вимоги щодо ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство з урахуванням принципу обов`язковості виконання остаточного рішення суду покладають на державного виконавця завдання самостійно визначати, чи підпадає конкретний виконавчий документ під наслідки закриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ конкурсним кредитором є той, чиї вимоги до боржника виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, усі 98 виконавчих документів, по яким було прийнято рішення про їх повернення на підставі п. 9 ст. 37 Закону, були винесені протягом 2008-2018 років, а провадження у справі про банкрутство ДП «Шосткинський завод «Зірка» було відкрито 14.02.2023, отже усі стягувані за цими виконавчими документами мали б бути конкурсними кредиторами, але фактично лише 2 з них (ГУ ПФУ в Сумській області та Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю) такими були у справі № 920/24/23.

Решта ж інших, які не звернулися до господарського суду з відповідними заявами, мають наслідки, передбачені ч. 4 ст. 90 КУзПБ, а саме автоматичне визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

При цьому, КУзПБ не містить жодних застережень про необхідність додаткового звернення боржника до судів щодо окремого визнання кожного виконавчого документа таким, що не піллягає виконанню.

Крім того, окреме звернення до судів із заявами у порядку ст. 374 КАС України або ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню суперечить принципу процесуальної економії, суть якого полягає у забезпеченні відсутності необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Колегія суддів зазначає, що вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач, маючи в наявності ухвалу суду про закриття провадження у справі про банкрутство, де указано про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, має додатково звертатися до судів із заявами про повторне визнання таких виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, що не відповідає вимогам закону.

Також, колегія суддів зазначає, що ТОВ «ШЗ «Зірка» у відповідності до постанови КМУ № 83 від 04.03.2015 належить до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, а також являється критично важливим підприємством у сфері оборонно-промислового комплексу України.

При цьому, збереження арешту на все рухоме та нерухоме майно, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення у 2018 році, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувачів є втручанням у право на мирне володіння майном ТОВ «ШЗ «Зірка», що створює перешкоди у законній господарській діяльності підприємства в умовах правового режиму воєнного стану.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи, колегією суддів звертає увагу, що постановою ДВС від 13.02.2025 у виконавчому провадженні №72749368 (тобто після закриття провадження у справі про банкрутство та визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню) знято арешт з усіх рахунків позивача, проте арешт з усього рухомого та нерухомого майна знято не було.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, відповідачем було знято арешт з грошових коштів позивача та водночас незнято арешт з усього рухомого та нерухомого майна за одних і тих самих обставин свідчить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач не міг не знати про існування ухвали Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 № 920/24/23 про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ШЗ «Зірка» та визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, оскільки, ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.03.2023 у справі № 920/24/23 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції було залучено до участі у справі про банкрутство до участі у справі № 920/24/23 про банкрутство ТОВ «ШЗ «Зірка», та ТОВ «ШЗ «Зірка» вже неодноразово заявлялися позовні вимоги до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (№№ 480/6326/24, 480/8205/24, 480/1431/25, 480/1849/25) у зв`язку із закриттям провадження у справі про банкрутство та його наслідками.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519 є протиправною.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519.

Щодо позовних вимог в частині виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ТОВ «Шосткинський завод «Зірка», колегія суддів зазначає наступне.

Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться, щоб кожен у режимі реального часу міг отримати інформацію про невиконані майнові зобов`язання боржників. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників (далі - ЄРБ), є відкритими та розміщуються на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до Розділу XI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 та статтею 9 Закону 1404, Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

Відомості про боржника вносяться до ЄРБ (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 цього розділу Положення, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Так як виконавче провадження №.12.2018 закінчено на підставі п. 9 ч. ст. 39 Закону 1404, відомості відносно боржника по ньому автоматично виключено з ЄРБ.

Відповідно до пункту 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Станом на 04.11.2025 боржник з заявою про виключення інформації з ЄРБ до Шосткинського відділу державної виконачої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не звертався, докази про наявність підстав для виключення такої інформації не надавав, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про Державне підприємство «Шосткинський завод «Зірка», є передчасними та такими, що заявлені на майбутнє.

Колегія суддів зазначає, що передчасне задоволення даної вимоги фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Також, у разі незгоди позивача з подальшими діями відповідача, останній не позбавлений права звернутися з захистом порушених прав з відповідним позовом до суду.

Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, колегія суддів дійшла висновку, що вищевказана позовна вимога не підлягає захисту судом і у її задоволенні слід відмовити у зв`язку з передчасністю її заявлення.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 року по справі № 480/3273/25, в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519, зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка" - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 по справі № 480/3273/25 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519, зобов`язання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинський завод "Зірка" - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка», накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження № 57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 57332519.

Зобов`язати Шосткинський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього рухомого на нерухомого майна Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» () шляхом винесення постанови про зняття арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області Щерба Я.Г. від 30.10.2018 в межах виконавчого провадження №57328556, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №57332519.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 по справі № 480/3273/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 19.01.26.