Справа № 240/24457/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/24457/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №80 від 13.09.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказана заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів та за принципом екстериторіальності та була передана до ГУ ПФУ в Житомирській області. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області своїм рішенням відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. Вказане рішення позивач вважає незаконним, а своє право на отримання пенсійного забезпечення порушеним, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

21.01.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. №3926/25, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що позивач 08.09.2024 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів та за принципом екстериторіальності. За доданими документами до страхового стажу позивача зараховано усі періоди трудової діяльності.

У зв`язку з недотриманням пункту 2.2 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, відсутністю виписки з акта огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, яка надходить до органів що призначають пенсію, період перебування особою з інвалідністю «трудове каліцтво» не враховано до пільгового стажу.

Пільговий стаж позивача за Списком №1 становить 08 років 07 місяців 15 днів; пільговий стаж за Списком №2 становить 10 років 06 місяців 27 днів.

Роботи підземні, професії за Постановою №202(25) стаж становить 2 роки 0 місяців 20 днів.

Навчання у вищих закладах становить 08 років 08 місяців 25 днів.

За доданими документами до пільгового стажу позивача за Списком №1 зараховано весь період.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб враховано усі періоди трудової діяльності. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 25.06.2026. Вважає рішення Управління правомірним та вмотивованим. Стосовно вимог про призначення пенсії, то відповідач посилається на те, що такі повноваження пенсійного органу є дискреційними.

28.01.2025 на адресу суду від третьої особи - ГУ ПФУ в м.Києві надійшов відзив на позовну заяву вх. №5723/25, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що позивач 08.09.2024 звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказана заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів та за принципом екстериторіальності та була передана до ГУ ПФУ в Житомирській області. Головним управлінням ПФУ в Житомирській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 13.09.2024 №40 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

30.01.2025 Київським міським центром медико-соціальної експертизи на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надіслано відповідь від 01.01.2025 №59 (а.с.130).

05.03.2025 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду витребувано у КНП "Київська міська клінічна лікарня №7", КНП "Київська міська клінічна лікарня №8", КНП "Київська міська клінічна лікарня №18" та КНП "Київська міська клінічна лікарня №12" належним чином засвідчену виписку з акта огляду МСЕК про встановлення групи та причини інвалідності ОСОБА_1 .

01.04.2025 КНП "Київська міська клінічна лікарня №7" на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів повідомило, що справа щодо проведення оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_1 не надходила (а.с.141).

08.04.2025 КНП "Київська міська клінічна лікарня №18" на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів повідомило, що до вказаного лікувального закладу медико-експертна справа ОСОБА_1 не надходила (а.с.143).

28.04.2025 КНП "Київська міська клінічна лікарня №8" на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів повідомило, що за наданою інформацією знайти медекспертну документацію ОСОБА_1 неможливо. Для прискорення пошуку просять надати ксерокопію довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 (а.с.145).

26.05.2025 КНП "Київський фтизіопульмонологічний центр" на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів повідомило, що до вказаного закладу не надходила медико-експертна справа ОСОБА_1 (а.с.147).

26.05.2025 від КНП "Київська міська клінічна лікарня №7" повідомило, що розглянуло звернення від 30.04.2025 та за наслідками його розгляду повідомляє наступне. Після реорганізації МСЕК у листопаді 2024 року КНП "КМКЛ №7" не отримувала архівних справ з Київського міського центру медико-соціальної експертизи (а.с.149).

27.05.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема відповідь Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Київської міської ради на заяву позивача, яка містить висновок МСЕК щодо отримання позивачем групи інвалідності (а.с.151-153).

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач 08.09.2024 звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) (а.с.17-18), додавши, на думку позивача, усі необхідні документи.

Відповідачем за принципом екстериторіальності було розглянуто заяву від 08.09.2024 та винесено рішення від 13.09.2024 №80 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, відповідно до п.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу як працівнику на роботах підземних професій (25 років) (а.с.13-14).

У рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди трудової діяльності.

У зв`язку з недотриманням пункту 2.2 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, відсутністю виписки з акта огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, яка надходить до органів що призначають пенсію, період перебування особою з інвалідністю «трудове каліцтво» не враховано до пільгового стажу.

Пільговий стаж по Списку №1 становить 08 років 07 місяців 15 днів; Пільговий стаж по Списку №2 становить 10 років 06 місяців 27 днів.

Роботи підземні, професії за Постановою №202(25) стаж становить 2 роки 0 місяців 20 днів.

Навчання у вищих закладах становить 08 років 08 місяців 25 днів.

За доданими документами до пільгового стажу за Списком №1 зараховано весь період.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності.

Отже, позивач матиме право на пенсійну виплату з 25.06.2026.

У листі-повідомленні від 10.10.2024 ГУ ПФУ в Житомирській області зазначено про відсутність медичних документів для зарахування пільгового стажу (а.с.15-16).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ, в редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, пункт «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ визначає, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам за наявності у сукупності таких обов`язкових умов:

- зайнятість особи повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- наявність стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не менше 10 років для чоловіків та не менше 7 років 6 місяців для жінок;

- наявність атестації робочого місця;

- наявність загального страхового стажу не менше 20 років для чоловіків та не менше 15 років для жінок;

- досягнення відповідно пенсійного віку (50 років для чоловіків, 45 років для жінок).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №1.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Аналіз наведених норм дає підстав вважати, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 24.06.2016 №461 серед іншого затверджено Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. У Розділі І «Гірничі роботи» пункт 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» зазначено - «Працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку, тощо)".

У трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 03.08.1992 (а.с.20-35) зазначено про наступні періоди трудової діяльності:

- з 26.05.1992 учень електрослюсаря на Шахті ім.Ілліча;

- з 03.07.1992 по 31.07.1992 учень електрослюсаря підземний на Шахті ім.Ілліча;

- з 01.02.1993 по 28.04.1993 на Шахті ім.Ілліча електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті;

- з 03.07.1995 по 30.07.1995 електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем;

- з 23.06.1998 по 27.08.1999 електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем;

- з 05.02.1999 по 05.12.1999 в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Ровеньківське» механік підземний на добувальній ділянці №2, а з 07.06.1999 переведений електрослюсарем підземним 3 розряду на ділянку мех. цех 1-2.

Вказані у трудовій книжці позивача періоди його трудової діяльності підтверджують трудовий стаж позивача, є чіткими, перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст не містять, мають реквізити наказів, містять печатки. Жодних зауважень стосовно записів трудової книжки позивача відповідач не навів.

Таким чином, посади (роботи) на яких позивач працював входять до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що відповідає положенням ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Стосовно доводів відповідача про відсутність медичних документів для зарахування пільгового стажу, суд з такими доводами не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України від 14.10.1992 №2694-XII «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону №1788-ХІІ та Закону №1058-ІV.

Згідно з частиною 5 статті 56 Закону №1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (п.13, 14).

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (пункт 4 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності відповідних записів у трудовій книжці врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній».

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 10 Порядку №637 документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.

21.07.1999 стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого ОСОБА_1 отримав виробничу травму, що призвело до його тривалого лікування та інвалідності.

З 06.12.1999 ОСОБА_1 перебував на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що призвело до трудового каліцтва. У період з 06.12.1999 по 06.12.2001 позивачу було встановлено II групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (довідка MCEК №194650 від 06.12.1999), а у період із 07.12.2001 до 09.12.2002 позивачу було встановлено III групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (довідка MCEК №087196 від 07.12.2000, довідка MCEК №054868 від 07.12.2001).

Загалом час перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що призвело до трудового каліцтва, складає 03 роки 03 дні, який відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом витребувано документацію МСЕК з закладів лікування, куди могли б передаватися медичні справи МСЕК, однак усі лікувальні заклади повідомили про відсутність документів позивача.

На підтвердження перебування на інвалідності ОСОБА_1 у матеріалах справи містяться, крім трудової книжки НОМЕР_1 від 03.08.1992 (а.с.20-35), копія акта №49 про нещасний випадок від 23.08.1999 (а.с.37-39), що підтверджує причину виникнення інвалідності, копії довідок MCEК №194650 від 06.12.1999, №087196 від 07.12.2000, №054868 від 07.12.2001 (а.с.40-42), копія листа Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації №506 від 26.10.2024 (а.с.43), що належним чином оформлені, у них містяться відповідні записи, наявні обов`язкові реквізити, підписи посадових осіб та печатки юридичних осіб.

Абзацом п`ятим підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК). Для зарахування цього періоду до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, додатково додається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) (форма Н-1 (Н-1/П)) (далі - форма Н-1 (Н-1/П)) або акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (форма П-4), форми яких наведено відповідно у додатках 11, 21 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337.

Пунктом 2.2 Порядку №22-1 встановлено, що до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.09.2024 №80 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним.

Щодо вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком з 25.06.2024, як способу відновлення прав позивача, суд зазначає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (Абзац перший частини 1 статті 45 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені нормами Законів №1058-IV, Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення". Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені також законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Отже, виходячи із вищевикладеного суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу позивача період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що призвів до трудового каліцтва 03 роки 03 днів у повному обсязі та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 25.06.2024.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.09.2024 №80 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди перебування його на інвалідності з 06.12.1999 по 06.12.2001 (II група інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві) та з 07.12.2001 до 09.12.2002 (III група інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві) всього 03 роки 03 дні та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

20.01.26