Справа № 287/2313/22
Суддя: Нижник Г. П.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 287/2313/22
провадження 2-а/287/7/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді ОСОБА_2 для розгляду.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Кононихіної Н.Ю. від 20.12.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.02.2025 на підставі розпорядження т.в.о. керівника апарату, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та вказаний адміністративний позов передано для розгляду судді Русину М.Г.

Згідно довідки секретаря суду від 30.10.2025 адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не розглядалася суддею Русиним М.Г. у зв`язку із звільненням за власним бажанням. Провадження по справі не відкривалося.

30.10.2025 на підставі розпорядження керівника апарату суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та вказану справу передано для розгляду судді Нижнику Г.П.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом врегульований Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому Кодексі встановлені.

Всупереч вимогам ст. 160 КАС України (в редакції, що діяла на час подання адміністративного позову) в позовній заяві:

- відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Слід зазначити, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами першою-другою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто, з наведених вище норм законодавства вбачається, що строк на подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху вважається порушеним в разі, якщо позов подано після спливу 10 днів з моменту отримання копії постанови, в такому випадку особа має право на поновлення строку звернення до суду за наявності для цього поважних підстав.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що строк на оскарження постанови було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з хворобою та необізнаністю у праві. Водночас належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин до позовної заяви ОСОБА_1 не додано.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим у цій частині позовна заява підлягає уточненню.

Необхідно зауважити, що інститут процесуальних строків в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу до добросовісного виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують період, протягом якого відповідні правовідносини вважаються спірними. Після закінчення таких строків, за умови відсутності звернення до суду за вирішенням спору, правовідносини набувають ознак стабільності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 встановлення процесуальних строків звернення до суду не впливає на зміст та обсяг конституційного права особи на судовий захист і доступ до правосуддя.

Частиною п`ятою статті 94 КАС України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який перебуває у його володінні, власним підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас копії документів, що подаються до суду, повинні бути належної якості, зокрема такими, щоб забезпечувалася можливість прочитання повного тексту документа, чіткого відображення всіх його реквізитів та непорушності полів документа.

Однак додана ОСОБА_1 до матеріалів справи копія оскаржуваної постанови серії БАВ № 334571 є нечитабельною та такою, що не підлягає візуальному відтворенню, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості ознайомитися зі змістом зазначеної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 становить 496 грн. 20 коп.

Проте, до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір за позовну вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що становить 496,20 грн. або надати докази того, що він відповідно до чинного законодавства звільнений від сплати судового збору.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.12,160-167,169-170,286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. П. Нижник