Справа № 200/8502/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Справа№200/8502/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 29.07.2005 одержує пенсію за віком, перебуває на обліку у відповідача у статусі тимчасово переміщеної особи, виплату пенсії припинено з 01.04.2017 року.

За результатами здійснення процедури ідентифікації засобами відеозв*язку на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.08.2025 № 806731 особу пенсіонера встановлено (ідентифіковано). Разом з цим виплата пенсії, яка була припинена з 01.04.2017 року, поновлена не була.

Позивач наголошує, що ідентифікація була пройдена, а відтак на підставі абз. 4 п. 8 постанови КМУ від 11.02.2025 року № 299, виплата пенсії повинна бути поновлена.

Відтак, вважаючи свої права порушеними позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області викладені у листі від 27.10.2025 року про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з дати її припинення з виплатою заборгованості, що утворилася.

Ухвалою від 10.11.2024 відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по справі, відкрито провадження у справі, її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.12.2025 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що, по-перше, заява позивача про виплату пенсії від 26.09.2025 № 16530 не відповідає додатку 1 до Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, а саме її форма не відповідає встановленій додатком 1 до Порядку 1596, відсутні обов`язкові реквізити (не вказано назву банку).

По-друге, відповідач вважає, що оскільки виплату пенсії було припинено до введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», то поновлення виплати пенсії можливе після особистого звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України у порядку, передбаченому Порядком № 22-1.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та є отримувачем пенсії за віком відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як не заперечується сторонами, з 01.04.2017 року на підставі списків отриманих в порядку обміну інформацією із зазначеними вище службами, відповідно до положень п.5 ч. 1 ст. 49 Закону 1058 та ст. 12 Закону 1706, у зв`язку з поверненням на непідконтрольну українській владі території Позивачці з 01.04.2017 було припинено виплату пенсії (призупинено до з`ясування обставин).

Також, як не заперечується сторонами, 20.07.2025 Позивачка подала заяву на ідентифікацію особи за допомогою відеоконференцзв`язку. На підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.08.2025 № 806731 особу Позивачки встановлено. Також під час відеоконференцзв`язку, Позивачка повідомила про те, що не отримуєте пенсію від органів Російської Федерації.

Також ОСОБА_1 звернулася до уповноваженого Пенсійного фонду України в Донецькій області через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії від 26.09.2025 № 16530, яка задоволена не була.

Згідно листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2025 року № 46070-41574/С-02/8-0500/25, наданого у відповідь на звернення позивача на вебпортал Пенсійного фонду України № ВЕБ-05001-Ф-С-25-210901 від 26.09.2025, яке зареєстровано 29.09.2025 за № 41574/С-0500-25, зазначено, що оскільки виплату пенсії ОСОБА_1 припинено до введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» поновлення виплати пенсії можливе після особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України у порядку, передбаченому Порядком № 22-1.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ст. 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Право позивача на отримання пенсії, що відповідачем не заперечується, крім того судом встановлено, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 15.04.2014 № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.5 ч. 1 ст. ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 06.02.2017 року), виплата пенсії припиняється у випадках передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, первинно виплата пенсії позивачу була припинена з 01.04.2017 року через наявність інформації про повернення до тимчасово окупованої території. При цьому зазначені дії відповідача не оскаржуються.

В подальшому позивачем було успішно пройдено ідентифікацію, що підтверджується рішенням від 11.08.2025 № 806731 та повідомлено про те, що вона не отримує пенсію від органів російської федерації.

Відповідно до абз. 4 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Постанова № 299, пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», виплату яких припинено до набрання чинності цією постановою, у зв`язку з не проходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.

Отже, Постановою № 299 чітко визначено, що у випадку припинення виплати пенсії, яке відбулося до набрання чинності цією постановою (що і має місце в межах даного спору), поновлення такої виплати здійснюється у тому числі:

за заявою про поновлення виплати пенсії, що надійшла до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України;

у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.

При цьому в межах даного спору процедура успішного проходження ідентифікації відбулася первинно, а отже надання окремої заяви про поновлення виплати пенсії Постановою № 299 не передбачено, пенсія сплачується на розрахунковий рахунок, наявний в матеріалах пенсійної справи.

Таким чином з урахуванням проходження ідентифікації у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області наявний обов`язок поновити нарахування та виплату пенсії позивачу, чого здійснено не було.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на необхідність звернення до територіального органу Пенсійного фонду України у порядку, передбаченому Порядком № 22-1 із заявою про поновлення виплати пенсії, так як положення Постанови № 299 мають превалюючий характер.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Відтак суд приходить до висновку про:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непоновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі проходження індентифікації;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.04.2017 року з виплатою заборгованості, що утворилася.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову відповідачем не надані, отже позовні вимоги підлягають задоволенню у зазначений судом спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою від 10.11.2024 суд задовольнив клопотання позивача та відстрочив йому сплату судового збору за подання позову в розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь держави підлягає присудженню судовий збір в сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непоновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі проходження індентифікації.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.04.2017 року з виплатою заборгованості, що утворилася.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968, 96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка