Справа № 320/1220/26
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 січня 2026 року Київ № 320/1220/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області Волобуєва Богдана Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду 06.01.2026 через підсистему «Електронний суд» звернувся керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області Волобуєва Богдана Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з позовом до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

У якості іншої особи визначено філію «Центральний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Просили суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду лісового заказника місцевого значення «Моївська дача», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити проведення робіт з виготовлення та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду лісового заказника місцевого значення «Моївська дача», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За нормами пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» однією із функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статті 169 цього Кодексу.

Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

За змістом статті 1 названого Закону, прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2025 від 03.12.2025. Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23, визнані неконституційними, втрачають чинність із 01.01.2027. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю медіа, а також політичних партій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Системний аналіз положень частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 у справі № 910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17.

Звертаючись із цим позовом в інтересах держави прокурор вказує, що листом від 13.08.2025 повідомлено Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та з`ясовано питання щодо реалізації наданих законом повноважень у сфері використання об`єкту природно-заповідного фонду, проведених та запланованих перевірок, намірів на відповідне судове реагування.

У відповідь на вказаний лист 15.08.2025 отримано відповідь за № 3458/6/25 від 15.08.2025, згідно з якою Державна екологічна інспекція у Вінницькій області позбавлена можливості проводити перевірки суб`єктів господарювання на період воєнного стану.

Ураховуючи надану відповідь Могилів-Подільською окружною прокуратурою додатково витребувано інформацію чи проводились відповідні перевірки до введення в Україні режиму воєнного стану та заборони на проведення перевірок та чи вживалися Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заходи державного нагляду (контролю) щодо зобов`язання користувача об`єкту природно-заповідного фонду, лісовий заказник місцевого значення «Моївська дача» в частині вжиття заходів щодо винесення в натурі меж об`єктів ПЗФ та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області листом від 19.11.2025 повідомлено, що Інспекцією у 2021 році проводились перевірки на території ДП «Могилів-Подільське лісове господарство», проте питання щодо внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру не розглядались. Також, вказано, що Інспекцією не вживались та не плануються вживатися заходи спрямовані на усунення порушень в частині винесення меж в натурі (на місцевості) згаданого об`єкту природно-заповідного фонду.

Як стверджує прокурор, зі змісту відповідей вбачається, що заходи реагування в судовому порядку щодо зазначеного об`єкту не здійснювалися та їх здійснення не заплановане. Жодних заперечень щодо представництва прокурором інтересів держави у названих правовідносинах від Інспекції не надходило.

Крім того, Інспекцією повідомлено, що у зв`язку з відсутністю судового збору Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не планує звертатись до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ДП «Ліси України» щодо незабезпечення вжиття заходів в частині розроблення документації із землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - лісового заказника місцевого значення «Моївська дача», винесення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі, та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

На переконання прокурора, всупереч приписів законів Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, як органом контролю, не вжито дієвих заходів щодо захисту інтересів держави в частині звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність ДП «Ліси України» щодо невжиття заходів з приводу організації проведення робіт із встановлення меж та зобов`язання вчинити такі дії.

Про те, що вказана бездіяльність має тривалий характер свідчить відсутність реагування відповідного органу державної влади у період із часу створення об`єкта ПЗФ та видачі відповідного охоронного зобов`язання на конкретного суб`єкта ДП «Могилів-Подільське лісове господарство» у 2013 році по теперішній час, тобто протягом 12 років.

Як видно з листа Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області від 13.08.2025, адресованого Державній екологічній інспекції у Вінницькій області, на виконання функцій представництва інтересів держави в суді, прокурор просив у строк до 22.08.2025 надати наступну інформацію, а саме: чи проводились перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП «Могилів-Подільське лісове господарство» та/або його правонаступник філія «Жмеринське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», на предмет порушення вимог законодавства у сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду лісовий заказник місцевого значення «Моївська дача»; чи планує Державна екологічна інспекція у Вінницькій області вживати заходи щодо усунення порушень вимог законодавства шляхом проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» щодо вжиття заходів з організації проведення робіт із внесення відомостей про межі об`єктів природно-заповідного фонду «Моївська дача» до Державного земельного кадастру; чи планує Державна екологічна інспекція у Вінницькій області вживати заходи щодо усунення порушень вимог законодавства шляхом звернення з позовом до суду. у випадку, якщо такі заходи вживатись не будуть, просили повідомити причини.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області листом від 15.08.2025 повідомила прокуратуру, що у зв`язку з воєнним станом, Інспекцією за період із 2022 року та станом на 15.08.2025, перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в системі ДП «Ліси України», не проводились. Із урахування зазначеного повідомили, що для можливості звернення до судових органів щодо зобов`язання державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» вжити заходів з організації проведення робіт із внесення відомостей до Державного земельного кадастру, відносно меж територій лісового заказника місцевого значення «Моївська дача», потрібні матеріали з переліком виявлених порушень (уніфікований акт перевірки), складених спеціалістами Інспекції під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), у тому числі щодо порушення режимів територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Окрім того повідомили, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не має можливості звернення до судових органів, відносно зобов`язання суб`єктів господарювання вчинити певні дії, у зв`язку з обмеженим фінансуванням на сплату судового збору. Із доданих до позовної заяви документів убачається, що 12.11.2025 прокуратура звернулася з листом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, згідно з яким на виконання функції представництва інтересів держави в суді, на підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру», у строк до 14.11.2025 просили надати до Могилів-Подільської окружної прокуратури інформацію, чи проводилися відповідні перевірки до введення в Україні режиму воєнного стану та заборони на проведення перевірок та чи вживалися Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заходи державного нагляду (контролю) щодо зобов`язання користувачів об`єктів природно-заповідного фонду - лісовий заказник місцевого значення «Моївська дача» в частині вжиття заходів щодо винесення в натурі меж об`єктів ПЗФ та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. У разі, якщо відповідні перевірки не проводились, просили повідомити причини, які перешкоджали Інспекції вчасно вживати заходів реагування та зобов`язати користувачів об`єктів ПЗФ у судовому порядку усунути наявні порушення. У випадку, якщо такі заходи вживатись не будуть, просили повідомити причини.

У відповідь на названий лист, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області листом від 19.11.2025 повідомила, що Державною екологічною інспекцією у 2021 році проводились перевірки на території ДП «Могилів-Подільське лісове господарство та ВОКСЛП «Віноблагроліс», питання щодо винесення в натурі меж об`єктів ПЗФ та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру не розглядались. Крім того повідомили, що відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України № 72 від 12.06.2024 «Про внесення змін до Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році» у період 24.07.2024 по 13.08.2024 проведено планову перевірку на території Могилів-Подільської міської ради, надано припис щодо винесення меж на місцевості (в натурі) частини об`єкту природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Дністер». Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України № 185 від 31.12.2024 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2025 році» у період з 11.03.2025 по 24.03.2025 проведено планову перевірку на території Мурованокуриловецької селищної ради, надано вимогу щодо винесення меж на місцевості (в натурі) об`єктів природно-заповідного фонду: ландшафтний заказник місцевого значення «Дністер», ботанічний заказник місцевого значення «Глибока долина», ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Ясени». У період з 13.05.2025 по 23.05.2025 проведено планову перевірку на території Ямпільської міської ради, надано вимогу щодо винесення меж на місцевості (в натурі) частини об`єкту природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Дністер». У зв`язку з обмеженим фінансуванням на сплату судового збору, заходи щодо усунення порушень у судовому порядку не проводились.

У зв`язку із цим, 05.01.2026 прокуратурою скеровано лист-повідомлення до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про намір звернення до суду з позовною заявою в інтересах Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії проведення робіт з розроблення документації із землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - лісового заказника місцевого значення «Моївська дача», винесення в натурі меж, а також внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Суд зазначає, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватись як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом із урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Суд констатує, що жодних обставин, які перешкоджають Державній екологічній інспекції у Вінницькій області звернутись до суду з позовом на захист порушеного права, суду не наведено ані в обґрунтуванні прокурора, ані у листах зазначених органів.

Твердження про неможливість сплати Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області судового збору, як підстава не звернення з позовом до суду, не є поважною причиною, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22.05.2015 № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», Кабінет Міністрів України було зобов`язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Сам факт того, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не заперечує щодо можливості звернення Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області до суду, не є належною та достатньою підставою та, як наслідок, і виключним випадком, відповідно до якого прокурор може звернутись із цим позовом до суду в інтересах держави в особі зазначеного суб`єкта владних повноважень.

Крім того, із дати листів до дати звернення до суду із цим позовом минуло менше двох місяців, що не може вважатись розумним строком, протягом якого відповідний орган, який уповноважений на звернення до суду із цим позовом допускає бездіяльність.

Прокурором не доведено неможливість або відсутність можливості Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернутись з відповідним позовом, оскільки позивач, в особі якого в інтересах держави з позовом до суду звернулась прокуратура, має підстави та можливість самостійно захищати свої права, у той час як прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем або відсутності у нього процесуальної дієздатності.

Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Посилання в позові на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття позовної заяви до розгляду недостатньо. У такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Аналогічну правову позицію викладено також у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 922/901/17, від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17 та від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Відповідно до статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово викладав позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі Мартіні проти Франції).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді спору. Така практика не є намаганням обмежити функції прокуратури сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, а є лише наслідком системного тлумачення положень законодавства, якими встановлена необхідність підтвердження судом підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, оскільки право прокуратури на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта, не може презюмуватись, як безспірне.

Із урахуванням викладеного, судом установлено, що прокурор всупереч вимогам частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не надав доказів бездіяльності, зокрема Державної екологічної інспекції у Вінницькій області щодо реагування на порушення інтересів держави, зокрема шляхом подання позову, чи неспроможності такого органу самостійно звернутись до суду за захистом порушених інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 зазначено: « 8.58. Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (підпункти 8.33-8.41)».

В адміністративному судочинстві відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, у розумінні пункту 7 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, має наслідком повернення позовної заяви позивачеві.

Однак такі процесуальні дії суд може вчиняти лише на стадії відкриття провадження.

Якщо відповідні обставини виявлено на стадії судового розгляду або після ухвалення судового рішення, то процесуальним наслідком відсутності підстав для здійснення представництва інтересів держави є залишення позовної заяви без розгляду (пункт 2 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.08.2023 у справі № 560/10015/22, від 21.12.2023 у справі № 400/4238/22.

На стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за цим позовом, суд установив відсутність належного нормативно-правового обґрунтування наявності законодавчо визначених підстав для звернення прокурора саме з таким предметом позову, що є підставою для повернення позовної заяви у силу вимог пункту 7 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічної позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд в його постанові від 28.01.2025 у справі № 240/19754/24.

Оскільки позовна заява з додатками у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в підсистемі «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області Волобуєва Богдана Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.