Справа № 200/9390/25
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Справа№200/9390/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» про стягнення податкового боргу на суму 18 918,92 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» про стягнення до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 18 918,92 грн, а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, код території UA0098500), у сумі 11 008,22 грн; орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, код території UA0098500) у сумі 7 910,70 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області та є платником податків за основним місцем обліку. Зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 18 918,92 грн, який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно, та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату. З метою погашення податкового боргу контролюючим органом було направлено відповідачу податкову вимогу «Ю» від 30.01.2025 № 0-0599. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 18 918,92 гривень.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Був повідомлений належним чином, відповідачу надсилалася кореспонденція рекомендованим листом з повідомлення, який не був вручений, про, що свідчать відомості про повернення адресату 14.01.2026 року з поміткою " не вручено за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст.43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ», , адреса місцезнаходження: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Василя Стуса, буд. 45, зареєстроване з 02.02.1994 року, перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Краматорська ДПІ.

Підставою виникнення податкового боргу слугувало таке.

26.01.2022 року, відповідач, подав до Краматорської ДПІ ГУ ДПС у Донецькій області звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, відповідно до якої самостійно визначив податкове зобов`язання з орендної плати щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0048 загальною площею 0,0620 га у розмірі 72740,05 грн, яка підлягає щомісячній сплаті рівними частками за січень-листопад у розмірі 6061,67 гривень та за грудень 6061,68 гривень.

У зв`язку зі частковим погашенням податкового боргу зі сплати орендної плати, загальна сума податкового боргу відповідача, яка самостійно задекларована та підлягає сплаті на підставі поданої декларації з орендно плати за землю за 2022 рік становить 4501,20 гривень.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 29.06.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 02.08.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 02.08.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 02.08.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 02.08.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 29.09.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 29.09.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 31.10.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 31.10.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 29.11.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 29.11.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 30.12.2022 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 30.12.2022 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 30.01.2023 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 30.01.2023 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 01.03.2023 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 01.03.2023 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 31.03.2023 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 31.03.2023 по 29.09.2023 року в сумі 253,18 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню податковий розрахунок земельного податку від 02.02.2022 року за період з 01.05.2023 по 29.09.2023 року в сумі 87,77 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується карткою особового рахунку з орендної плати з юридичних осіб.

Крім того, 26.01.2022 року відповідач подав до Слов`янської ДПІ ГУ ДПС у Донецькій області звітну податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, відповідно до якої самостійно визначив податкове зобов`язання у розмірі 59774,00 грн.

У зв`язку зі частковим погашенням податкового боргу зі сплати орендної плати, загальна сума податкового боргу відповідача, яка самостійно задекларована та підлягає сплаті на підставі поданої декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік становить 7488,98 гривень.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 29.07.2022 по 29.09.2023 року в сумі 104,78 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 28.10.2022 по 29.09.2023 року в сумі 283,05 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 28.10.2022 по 29.09.2023 року в сумі 557,47 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 30.01.2023 по 29.09.2023 року в сумі 283,05 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 30.01.2023 по 29.09.2023 року в сумі 557,47 грн.

29.09.2023 року на виконання приписів статті 129 ПКУ відповідачу нараховано пеню на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 02.02.2022 року за період з 01.05.2023 по 29.09.2023 року в сумі 283,05 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується карткою особового рахунку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

30 січня 2025 року з метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0-0599 та направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи зазначене, станом на час розгляду справи, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» обліковується податковий борг у розмірі 18 918,92 грн, який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України).

Згідно пункту 285.1. статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2. ст. 285 ПК України).

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з приписами статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 287 цього розділу.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» було подано до Головного управління ДПС в Донецькій області податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в якій самостійно визначив суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Нарахування пені відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Кодексу припиняється в день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

В зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання контролюючий орган нарахував відповідачу пені з орендної плати з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що на день судового розгляду цієї справи відповідачем не сплачена.

Як вже зазначено судом, відповідно податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 30 січня 2025 року № 0-0599, яку надіслано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, та яка повернулась на адресу податкового органу з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає до виконання.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пункті 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Доказів погашення податкової заборгованості станом на день винесення судом даного рішення, матеріали справи не містять. Відзив на позовну заяву, сплату узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її відповідачем надано не було, жодних доказів на спростування позиції контролюючого органу відповідачем також не надано.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Донецькій області (, адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» про стягнення податкового боргу на суму 18 918,92 грн задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯ» (юридична адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Василя Стуса, буд. 45, ) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу - 18 918,92 грн, а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, код території UA0098500), у сумі 11 008,22 грн;

- орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, код території UA0098500) у сумі 7 910,70 гривень.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано 15 січня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Троянова