Справа № 127/39394/25
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/398/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мельник Л.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Малік Інни Іванівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Малік Інни Іванівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.12.2025 року заступником начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Малік І.І., відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. У постанові відповідач зазначив, що ОСОБА_1 здійснив знаючи наперед неправдивий виклик поліції на лінію «102» та повідомив про обставини, які не знайшли свого підтвердження. Відповідач вважає, що провадження у справі слід закрити в порядку ст. 38 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню з таких підстав.

Позивач зазначає, що відповідачем постанова від 01.12.2025 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення винесена передчасно та необґрунтовано.

На думку позивача, оскаржувану постанову винесено з істотними порушеннями його прав та правових гарантій, його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності з надуманих висновків суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано жодних виважених та обґрунтованих доказів та підтверджень для підстав початку адміністративного провадження щодо позивача.

Так, вказану постанову було винесено без належного повідомлення позивача про розгляд справи, що унеможливило позивачу реалізацію його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справив суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Винятків з цього правила для справ, які розглядаються за місцем правопорушення не передбачено, тобто, зазначена норма стосується усіх справ про адміністративні правопорушення. Тому, як зазначає позивач, від дня виявлення, на думку відповідача, правопорушення до винесення постанови йому мав бути наданий строк для реалізації, передбачених ст. 268 КУпАП прав, який не може бути менший ніж три доби.

Відповідачем не було проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КУпАП, оскільки ряд дій, які повинні бути проведені під час такої підготовки, також є спрямованими на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, нескаладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, не дало позивачу можливості висловити ніяким чином свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, крім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у позивача не відбиралося. В оскаржуваній постанові ніяким чином пояснення позивача або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення також не відображені, оскільки таким правом позивач не мав змоги скористатися за такої процедури розгляду справи.

До оскаржуваної постанови не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновків експерта, речових доказів тощо.

Обвинувачення щодо позивача, на його думку, не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому має бути визнаним таким, що ґрунтується на припущеннях, тому оскаржувана постанова є незаконною та не відповідає обставинам справи.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Малік І.І. від 01.12.2025 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП та провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року у справі №127/39394/25 було поновлено позивачу строк для звернення з позовною заявою, прийнято справу до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання. Відповідачам роз`яснено їх право подати відзив на позовну заяву до судового засідання з надісланням його копії позивачеві.

На виконання вимог ухвали від 22.12.2025 року, ГУ НПУ у Вінницькій області було подано відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з таких причин.

05.08.2025 року у м.Вінниця відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ГВА №173523 від 05.08.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року, справа №127/25560/25, постанову поліцейського офіцера громади Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Солошенка С.С. від 05.08.2025 року серії ГВА №173523 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до ГУНП у Вінницькій області. Вказане рішення не оскаржувалося жодною зі сторін та набуло законної сили.

01.12.2025 року заступник начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції Малік І.І., розглянувши матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року, справа №127/25560/25, за результатами чого винесла постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закінчення строків накладення адміністративного стягнення не лише звільняє від накладення адміністративного стягнення, але і виключає взагалі провадження у справі. Тому, при закінченні строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі підлягає негайному закриттю не залежно від стадії розгляду та встановлення вини особи. Отже, як зазначає представник відповідача, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП).

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалюючи рішення від 10.11.2025 року, справа №127/25560/25, у мотивувальній частині зазначив, що у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому суд вважає за необхідне та можливе надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ГУНП у Вінницькій області.

Враховуючи положення вказаних вище нормативно-правових актів та висновки викладені у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року, справа №127/25560/25, заступник начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції Малік І.І. прийняла законне та обґрунтоване рішення винесла постанову від 01.12.2025 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, на думку представника відповідача, доводи позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності являються безпідставними, оскільки справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП стосовно нього було закрито. Оскаржувана постанова не передбачає накладення адміністративних стягнень. Доводи позивача щодо недотримання окремих положень КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення мають формальний характер та не спростовують законність оскаржуваної постанови. Крім того, як стверджує представник відповідача, оскаржувана постанова не створює жодних негативних наслідків для позивача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що матеріалами справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, не доведено його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Тому, на думку позивача, фактично ніякого правопорушення не відбулось. Працівники поліції позивачем були викликані правомірно, оскільки позивачу було відмовлено у видачі його майна, переданого для гарантійного обслуговування і він був переконаний, що відносно нього вчинено правопорушення. Таким чином, позивач вважає, що в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Оскаржувана постанова від 01.12.2025 року відносно позивача про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю з підстав відсутності в діях позивача складу про адміністративного правопорушення.

В судове засідання представник відповідача Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання відповідач заступник начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Малік І.І. не з`явилась, проте засобами електронного зв`язку подала до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити без її участі, а позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 05.08.2025 року у м.Вінниця відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ГВА №173523 від 05.08.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

Позивач ОСОБА_1 не погодився із вказаною постановою та звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_3 , ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відкритої публічної інформації в ЄДРСР рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року у справі №127/25560/25, постанову поліцейського офіцера громади Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Солошенка С.С. від 05.08.2025 року серії ГВА №173523 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до ГУНП у Вінницькій області.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року у справі №127/25560/25 не оскаржувалося жодною зі сторін та набуло законної сили.

01.12.2025 року заступник начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції Малік І.І., розглянувши матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення, винесла постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

При цьому відповідно до ч. 1 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу 1 ст. 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Пантелеєнко проти України» та «Грабчук проти України» Суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана норма КУпАП (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП) не містить положень про наявність у органу (посадової особи) при розгляді справи повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП містить посилання саме на ст. 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

За змістом частини першої ст. 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності без з`ясування обставин, передбачених статтею 280 КУпАП.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо доведеності рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року у справі №127/25560/25 факту відсутності підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у даному випадку йдеться не про встановлення обставин рішенням суду, а про правову оцінку, надану судом певному факту при розгляді справі №127/25560/25.

Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Крім того, як вбачається з рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 року у справі №127/25560/25, скасовуючи постанову від 05.08.2025 року серії ГВА №173523 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд встановив обставини того, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявності вини позивача ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 183 КУпАП передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб, що проявляється у діях особи, спрямованих на зрив нормальної роботи цих служб шляхом надання неправдивої інформації. Отже, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , звернувся до магазину «YABLUKA», де йому відмовили у поверненні йому навушників, які були надані ще 21.02.2025 року для гарантійного сервісного огляду в даний магазин. У зв`язку з цим він, вважаючи, що відносно нього вчиняються протиправні дії, зателефонувала на лінію «102» та повідомив про вказані обставини з проханням перевірити законність дій. Крім того, позивач мав підстави вважати, що йому безпідставно не повернули його майно, що підтверджує його добросовісність та реальність підстав для звернення до поліції. Доказів перевірки поліцейськими обставин викладених позивачем у повідомлені про протиправні дії, матеріали справи не містять. Разом з цим, сам по собі факт відсутності виявлених правопорушень під час перевірки не свідчить про завідомо неправдивий характер повідомлення, оскільки позивач мав об`єктивні підстави вважати, що відбуваються незаконні дії стосовно нього, тобто його повідомлення мало під собою фактичну основу - наявність відмови у поверненні йому його майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали, а також матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Позивач стверджує, що працівниками поліції не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова була винесена неправомірно, оскільки підставою для закриття провадження відповідач застосував п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, що є протиправним з огляду на недоведення його вини у вчиненні вказаного правопорушення, позбавлення його можливості брати участь у розгляді справи особисто, надавати докази, пояснення, користуватися правовою допомогою тощо (ст. 268 КУпАП).

Відтак, суд дійшов переконання, що під час розгляду справи, знайшло своє підтвердження посилання позивача на не правильне застосування відповідачем норм процесуального та матеріального права при кваліфікації дій ОСОБА_1 , зокрема, відповідач у оскаржуваній постанові від 01.12.2025 року послався на встановлені скасованою рішенням суду постановою від 05.08.2025 року обставини та формально зазначив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП без зазначення та доказів, якими б підтверджувалась вина позивача у вчиненні цього правопорушення.

Таким чином, відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Малік І.І. від 01.12.2025 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 183 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП, є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 38, 183, 247, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 272, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Малік Інни Іванівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову заступника начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Малік І.І. від 01.12.2025 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 183 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 183 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.) судового збору.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір за квитанцією №4738-8255-8293-0792 від 17.12.2025 року у сумі 121,12 грн. (сто двадцять одна гривня 12 коп.), які були ним сплачені при подачі до Вінницького міського суду Вінницької області адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вінницьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, , адреса: 21018, м.Вінниця, вул. Пирогова, 4.

Відповідач: Заступник начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції Малік Інна Іванівна, адреса: 21018, м.Вінниця, вул. Пирогова, 4.

Повний текст рішення суду складений 19.01.2026 року.

Суддя: