Справа № 420/41415/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До суду з позовною заявою звернулось Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (далі позивач, ТУ ДСА України в Херсонській області) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ( далі відповідач, Суворовський ВДВС у місті Херсоні Південного МРУ МЮ (м.Одеса)), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення з Територіального управління України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100,00 грн на користь держави в рамках виконавчого провадження № 78943133 від 08.12.2025 року.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідачів.

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначає, що постановою старшого державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного МРУ МЮ (м.Одеса) від 04 вересня 2025 року відкрито виконавче провадження № 78943133 з примусового виконання виконавчого листа № 420/34969/24, виданого 30.06.2025 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі середнього заробітку за 6 місяців затримки розрахунку у розмірі 356 596,94 грн. Позивачем листом від 03-924/25 від 05.09.2025 повідомило Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного МРУ МЮ (м.Одеса) про наявність в Територіальному управлінні бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", затвердженої наказом ДСА України від 11.02.2025 року № 53, долучивши наказ та паспорт програми. Також надана інформація, що ТУ ДСА України в Херсонській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-Ш. Тобто, позивач вважає, що будучи достовірно обізнаним про наявність у ТУ ДСА України в Херсонській області бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", старшим державним виконавцем Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного МРУ МЮ (м.Одеса) протиправно прийнято постанову від 08.12.2025 року про накладення на ТУ ДСА України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100 грн на користь держави з попередженням про кримінальну відповідальність за невиконання рішення без поважних причин.

08.01.2025 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 78943133, за яким 04.09.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 420/34969/24 виданого 30.06.2025 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі середнього заробітку за 6 місяців затримки розрахунку у розмірі 356 596,94 грн. Покликаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження» відмічає, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Згідно неодноразових звернень стягувача - ОСОБА_1 станом на 08.12.2025 року зазначене рішення суду боржником не виконано. 08.12.2025 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника-юридичну особу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вимогою про виконання судового рішення протягом 10ти днів, яку направлено до Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області для виконання.

19.12.2025 та 09.01.2026 р. судом зареєстровано від третьої особи пояснення на адміністративний позов, якими стверджує, що позивач умисно не надає до суду «Паспорт бюджетної програми», в якій конкретно зазначено суму коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 за напрямками: оплата рішень судів, винесених на користь суддів; оплата рішень судів, винесених на користь працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя; витрати на проведення виконавчих дій та сплати штрафів. При цьому, зазначє, позивач кошти бюджетної програми КПКВК 0501150 витрачає на власний розрахунок, а не за визначеними напрямками паспорту бюджетної програми.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 06 січня 2026 року о 16:00 год. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Зобов`язано відповідача протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 78943133 у межах якого відповідачем винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 31.12.2025 року забезпечено участь третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 09.01.2026 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі №420/34969/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області щодо не виплати ОСОБА_1 передбаченого ст. 117 КЗпП України відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, але не більше як за 6 місяців.

Зобов`язано Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , передбаченого ст. 117 КЗпП України відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі середнього заробітку за 6 місяців затримки розрахунку у розмірі 356 596,94 грн (триста п`ятдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень дев`яносто чотири копійки).

Судове рішення набрало законної сили 16.06.2025 р.

30 червня 2025 року у зв`язку з набранням даним судовим рішенням законної сили Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/34969/24 зобов`язати Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , передбаченого ст. 117 КЗпП України відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі середнього заробітку за 6 місяців затримки розрахунку у розмірі 356 596,94 грн.

04.09.2025 р. старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маловою Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78943133 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

05.09.2025 ТУ ДСА України в Херсонській області листом № 03-924/25 повідомило старшого державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного МРУ МЮ (м.Одеса), що ТУ ДСА України в Херсонській області наявна бюджетна програма КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя". Наказом ДСА України від 11.02.2025 року № 53 затверджено паспорт бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501 150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя) на 2025 рік, долучивши наказ та паспорт програми. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VII. Отже, в даному випадку виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №490I-VI.

08.12.2025 керуючись статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маловою Ю.В. прийнято постанову про накладення штрафу ВП №78943133, якою встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність, та ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» постановив накласти на боржника ТУ ДСА України в Херсонській області на користь держави штраф на користь держави у розмірі 5100,00 гр

Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. (пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. ( частина 1 статті 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. ( частина 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII );

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. ( частина 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 Закону № 1404-VIII).

VI. Оцінка та всновок суду

З системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20.

Спірність питання у даній справі полягає у правомірності накладення на боржника - ТУ ДСА України в Херсонській області у виконавчому провадженні штрафу за невиконання ним рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі 420/34969/24 від 23.01.2025 р. без поважних причин.

Як вбачається з позовної заяви, обставиною, яка слугує підставою для скасування спірної постанови, на думку позивача, є те, що виконання рішення суду є можливим лише при наявності у ТУ ДСА України в Херсонській області виділених коштів з Державного бюджету фінансування на кошторисні призначення по КЕВК 2800.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання поважною причиною не виконання судового рішення, з урахуванням наявних у справі доказів та доводів сторін, суд вказує про таке.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Бюджетного кодексу України виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації (ч.1 ст. 48 БК України).

Згідно із пунктами 20, 23 статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами Казначейства України.

Відповідно до пункту 2 частини 3, частини 6 статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Як встановлено судом, позивач листом від 03-924/25 від 05.09.2025 повідомив старшого державного виконавця про наявність в Територіальному управлінні бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", затвердженої наказом ДСА України від 11.02.2025 року № 53, долучивши наказ та паспорт програми.

З метою виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів Державною судовою адміністрацією України, головним розпорядником коштів, наказом № 53 від 11.02.2025 року затверджено паспорт бюджетної програми та кошторис ТУ ДСАУ в Херсонській області на 2025 рік за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" в сумі 23, 4 тис. гривень.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області неодноразово зверталося до Державної судової адміністрації України, головного розпорядника коштів, про збільшення асигнувань на виконання вищезазначеної програми.

Однак, листами головного розпорядника коштів за вих. 11-14176/25 від 17.07.2025, 11-18181/25 від 10.09.2025, 11-19676/25 від 03.10.2025, 11-23084/25 від 19.11.2025 повідомлялось, що видатки в розмірі 10,0 млн. гривень розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня. Можливість у виділенні додаткових бюджетних асигнувань за бюджетною Програмою відсутня.

При цьому, суд зауважує, що оскаржувана постанова про накладення штрафу не містить оцінку наданій позивачем вказаної інформації з метою встановленняі поважності чи не поважності причин не виконання судового рішення.

Натомість, суд вважає, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу позивачем підтверджено вчинення активних дій задля забезпечення відповідного фінансування, а факт невиконання ТУ ДСА України в Херсонській області судового рішення виник виключно внаслідок відсутніх находжень цільових коштів від ДСА України.

Крім того, суд приймає до уваги, що виділення кошторисних призначень по програмі КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя по КЕКВ 2800 із Державного бюджету не залежить від волевиявлення позивача, тому у діях ТУ ДСА України в Херсонській області відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у цьому випадку, штрафу.

За висновками Верховного Суду у подібних спірних правовідносинах, викладених в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20, від 31.05.2022 у справі №360/940/20 невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вказане та враховуючи, що на момент прийняття виконавцем спірної постанови позивачем не було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі 420/34969/24 від 23.01.2025 через наявні поважні причини, які не залежать від волевиявлення Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області, а надані державному виконавцю відомості свідчили про вжиття всіх залежних від боржника дій, тому посадова особа відповідача допустила порушення Закону №1404, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування постанови від 08.12.2025 року ВП № 78943133 про накладення ТУ ДСА в Херсонській області штрафу у розмірі 5100 грн.

VII. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивач діє не як суб`єкт владних повноважень, а як юридична особа, яка звернулась з позовною заявою до суб`єкта владних повноважень - Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо оскарження постанови старшого державного виконавця цього відділу, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 74-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

вирішив:

Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (вул. Перекопська, буд. 5, м. Херсон, 73000, ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Бориса Мозолевського, буд. 2, м. Херсон, 73003, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )) про визнання протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення з Територіального управління України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100 грн на користь держави в рамках виконавчого провадження № 78943133 від 08.12.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (73003, м. Херсон, вул. Бориса Мозолевського, 2, ) на користь Територіального управління України в Херсонській області (73000 місто Херсон, вул. Перекопська, 5, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна