Справа № 500/5829/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5829/25

13 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фреш Органік Кофі" з адміністративним позовом до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № IM/01-24 від 14.02.2024, укладеного між компанією "Agence Balya International Sarl" (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фреш Органік Кофі" (Україна), згідно із рахунками-фактурами (інвойси), позивачем на митну територію України ввезено товари.

Проте митний орган прийняв спірні рішення, якими скоригував митну вартість товару за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, аргументуючи тим, що у поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товару.

Товариство з таким рішеннями не погоджується та вважає їх протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Ухвалою судді від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, якому відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою.

Представник відповідача вказує, що оскаржувані рішення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача 05.11.2025 надіслано через систему "Електронний суд" клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.12.2025 продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.

Ухвалою суду від 10.12.2025 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 13.01.2026 о 10:30 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № ІМ/01-24 від 14.02.2024, укладеного між компанією "AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL" (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фреш Органік Кофі" (Україна), позивачем на митну територію України ввезено товар "Каву зелену GUINEA".

У липні 2025 року декларантом ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» через уповноваженого представника подано митну декларацію 25UA70U2.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, а також картки відмови уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані всі необхідні документи.

Декларантом також подано декларацію митної вартості, відповідно до якої митна вартість визначена із застосуванням основною методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У порядку консультації з митним органом 16.07.2025 року декларантом отримано повідомлення від митниці, в якому контролюючий орган просив падати оригінали товаросупровідних документів, а також документи, що підтверджують заявлену митну вартість.

Уповноваженою особою декларанта листом №01/17-07-25 від 17.07.2025 року повідомлено відповідача, про додаткові пояснення щодо декларування товарів та копії відповідних документів. Зокрема було надано прайс-лист продавця, калькуляція виробника, лист пояснення щодо ціни.

17.07.2025 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA403070/2025/000237/1 та визначено митну вартість Товару за резервним методом на рівні 5,53 Доларів США/кг.

У зв`язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості № UA403070/2025/000237/1 від 17.07.2025, митним органом видано Картку відмови у Митному оформленні (випуску) товарів.

З метою випуску товару у вільний обіг, декларант скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України та подав митну декларацію № 24UA13U0 з урахуванням рішення про коригування митної вартості та у відповідності до розділу X МК України падав гарантії в розмірі (різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні) - 401313,86 грн.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № ІМ/01-24 від 14.02.2024р, укладеного між компанією "AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL" (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФГ (Україна), згідно із рахунками-фактурами (інвойс) №02-05 від 07.04.25р. та коригуючим рахунком 2/02-05 від 15.07.2025р., позивачем на митну територію України ввезено товар "Каву зелену GUINEA..".

Позивач для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Так, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України:

на виконання пункту 1 цієї норми подано декларацію митної вартості з вказівкою на документи, що підтверджують заявлену митну вартість (графа 44 декларації митної вартості);

на виконання пункту 2 - зовнішньоекономічний договір (контракт) № ІМ/01-24 від 14.02.2024р , з додатком специфікацією № 6 від 07.04.2025р., у якій сторони вказали загальну кількість та суму партії товару зеленої кави GUINEA скрін 16 (Робуста) в узгодженій кількості за ціною 2,8 США/кг; додаткової угоди №2 від 02.06.2024р. щодо строків розрахунків;

на виконання пункту 3 - рахунок-фактура (інвойс) №02-05 від 07.04.25р. та коригуючим рахунком 2/02-05 від 15.07.2025р.

на виконання пункту 4 - платіжні документи не подавались, оскільки як вказано у додаткових поясненнях оплата за поставлений товар не проведена на момент митного оформлення ;

на виконання пункту 5 - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару: пакувальні листи; лист виробника AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL з відомостями про партію товару: кількість, ціну за кг, загальну вартість. При цьому, умови контракту № ІМ/01-24 від 14.02.2024р передбачають що продавець товару одночасно витупає вантажовідправником по контракту (пункт 3.4 контракту), з огляду на що більшість документів, що підтверджували митну вартість надані саме вантажовідправником - виробником товару. Вантажовідправником кави GUINEA скрін 16 (Робуста) є AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL (виробник товару), про що сторонами було домовлено при підписанні контракту; калькуляцію виробника;

на виконання пункту 6 - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 960 від 16.07.2025 та заявкою №28051 від 30.05.2025 до договору (контракт) про перевезення № ТЕО-043888444 від 08.05.2023, довідка №28051 від 16.07.2025р.;

на виконання пункту 7 - ліцензія на імпорт товару не подавалась, оскільки товар не підлягає ліцензуванню;

на виконання пункту 8 - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не подавались, оскільки страхування товару не здійснювалось декларантом.

Крім того, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару:

Прайс-лист Постачальника, сертифікат якості, сертифікат про походження товару, коносамент.

Калькуляція виробника подана у форматі який формується за змістом та наповненням виробником, і такий виробник не зобов`язаний виконувати вказівки ані декларанта ані відповідача. Тим, більше що цей документ є додатковим , для визначення митної вартості товару за першим методом. Надання такого розрахунку не може вплинути на не підтвердження вартості товару за основним договором.

З огляду на це видана експедитором ТОВ "АФ-Групп Україна" довідка про транспортні витрати разом з договором на надання транспортно-експедиторського обслуговування, є допустимими та достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

У липні 2025 року декларантом ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» через уповноваженого представника подано митну декларацію 25UA99U3.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, а також картки відмови уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані всі необхідні документи.

Декларантом також подано декларацію митної вартості, відповідно до якої митна вартість визначена із застосуванням основною методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У порядку консультації з митним органом 17.07.2025 року декларантом отримано повідомлення від митниці, в якому контролюючий орган просив падати оригінали товаросупровідних документів, а також документи, що підтверджують заявлену митну вартість.

Уповноваженою особою декларанта листом №01/18-07-25 від 18.07.2025 року повідомлено відповідача, про додаткові пояснення щодо декларування товарів та копії відповідних документів. Зокрема було надано прайс-лист продавця, калькуляція виробника, лист пояснення щодо ціни.

18.07.2025 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA403070/2025/000239/1 та визначено митну вартість Товару за резервним методом на рівні 5,53 Доларів США/кг.

У зв`язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості № UA403070/2025/000239/1 від 18.07.2025р., митним органом видано Картку відмови у Митному оформленні (випуску) товарів.

З метою випуску товару у вільний обіг, декларант скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України та подав митну декларацію № 24UA55U6 з урахуванням рішення про коригування митної вартості та у відповідності до розділу X МК України падав гарантії в розмірі (різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні) - 399 201,65 грн.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № ІМ/01-24 від 14.02.2024р, укладеного між компанією "AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL" (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФГ (Україна), згідно із рахунками-фактурами (інвойс) №02-06 від 07.04.2025 та коригуючим рахунком 2/02-06 від 15.07.2025р., позивачем на митну територію України ввезено товар "Каву зелену GUINEA..".

Позивач для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Так, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України:

на виконання пункту 1 цієї норми подано декларацію митної вартості з вказівкою на документи, що підтверджують заявлену митну вартість (графа 44 декларації митної вартості);

на виконання пункту 2 - зовнішньоекономічний договір (контракт) № ІМ/01-24 від 14.02.2024, з додатком специфікацією № 6 від 07.04.2025, у якій сторони вказали загальну кількість та суму партії товару зеленої кави GUINEA скрін 16 (Робуста) в узгодженій кількості за ціною 2,8 США/кг; додаткової угоди №2 від 02.06.2024 щодо строків розрахунків;

на виконання пункту 3 - рахунок-фактура (інвойс) №02-06 від 07.04.25р. та коригуючим рахунком 2/02-06 від 15.07.2025р.

на виконання пункту 4 - платіжні документи не подавались, оскільки як вказано у додаткових поясненнях оплата за поставлений товар не проведена на момент митного оформлення ;

на виконання пункту 5 - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару: пакувальні листи; лист виробника AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL з відомостями про партію товару: кількість, ціну за кг, загальну вартість. При цьому, умови контракту № ІМ/01-24 від 14.02.2024 передбачають що продавець товару одночасно витупає вантажовідправником по контракту (пункт 3.4 контракту), з огляду на що більшість документів, що підтверджували митну вартість надані саме вантажовідправником - виробником товару. Вантажовідправником кави GUINEA скрін 16 (Робуста) є AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL (виробник товару), про що сторонами було домовлено при підписанні контракту; калькуляцію виробника.

на виконання пункту 6 - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 960 від 16.07.2025р. та заявкою №28051 від 30.05.2025р. до договору (контракт) про перевезення № ТЕО-043888444 від 08.05.2023, довідка №28051 від 16.07.2025р.;

на виконання пункту 7 - ліцензія на імпорт товару не подавалась, оскільки товар не підлягає ліцензуванню;

на виконання пункту 8 - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не подавались, оскільки страхування товару не здійснювалось декларантом.

Крім того, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару:

Прайс-лист Постачальника, сертифікат якості, сертифікат про походження товару, коносамент.

Калькуляція виробника подана у форматі який формується за змістом та наповненням виробником, і такий виробник не зобов`язаний виконувати вказівки ані декларанта ані відповідача. Тим, більше що цей документ є додатковим , для визначення митної вартості товару за першим методом. Надання такого розрахунку не може вплинути на не підтвердження вартості товару за основним договором.

Станом на дату подання ВМД 25UA99U3 та формування листа Клієнтом - ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» не здійснено оплати за поставлену продукцію.

Ще одна обставина, на яку вказує відповідач, у підставах неприйняття митної вартості товарів за ціною договору, стосується того, що поданий до митного оформлення прайс-лист адресований виключно ТОВ "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ", а тому не є прайс-листом для необмеженого кола покупців.

З цього приводу представник позивача зазначає, що прейскурант (прайс-лист) є одним з допоміжних (додаткових) документів, який митний орган може витребувати у декларанта відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг. Зазвичай прейскуранти (прайс-листи) виробника товару містять пропозицію продавця, адресовану необмеженому колу покупців, з відомостями, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс- листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми.

Враховуючи те, що інформація, яка міститься у прайс-листі від 03.02.2025, відповідає іншим документам, які надавалися позивачем до митного оформлення, то це дає підстави вважати, що ціни, вказані у прайс-листі продавця є актуальними на час здійснення замовлення покупцем щодо поставки партії оцінюваного товару.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).

Так, статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За приписами пункту 1 частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частини 5 цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У відповідності до частини 6 зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 МК України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Визначаючись щодо позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно обставин цієї справи, між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митого органу про коригування митної вартості товарів та, відповідно, Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Так, судом встановлено, що за результатами розгляду митних декларацій позивача митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, згідно яких визначив митну вартість товарів за резервним методом у зв`язку із тим, що подані декларантом до митного оформлення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та документально не підтверджують заявлену митну вартість.

Суд не погоджується із такими висновками митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 53 МК України - Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки виграш на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Оцінивши встановлені обставини справи та враховуючи наведені положення законодавства суд прийшов до висновків, що декларантом до митної декларації надано повний та достовірний пакет документів, необхідний для підтвердження митної вартості товару за основним методом.

Поряд із цим, як на одну із підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень представник відповідача вказує на те, що оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2024 № IM/01-24 на умовах поставки FOB Conakry.

Відповідно до пункту 4.2 контракту визначено умови платежів, зокрема визначено, що платежі за цим контрактом здійснюються а) протягом 180 днів з моменту поставки або б) 100% передоплати, в той же час зазначено, що конкретний спосіб оплати сторони узгоджують у відповідній Специфікації.

До митного оформлення подано, підписану сторонами, специфікацію №6 від 07.04.2025, відповідно до якої сторони домовились про поставку 38400 кг. "Кави зеленої GUINEA..." загальною вартістю 107520,00 дол. США, однак, у специфікації умови оплати за товари не вказані та до митного оформлення не подані банківські платіжні документи, що підтверджували б оплату за товар.

Щодо наведеного, то суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що у специфікації умови оплати за товари не вказані, оскільки такі визначені контрактом, а саме протягом 180 днів з моменту поставки або 100% передоплати. Також суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що на момент подання митному органу декларації та документів для митного оформлення, оплата за товар здійснена не була, а тому у позивача були відсутні банківські платіжні документи, що підтверджували б оплату за товар, що не суперечить умовам контракту.

Так, відповідно до ч.2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару - якщо рахунок сплачено.

Оскільки декларант повідомив митний орган про те, що оплату за товар не здійснено, то, відповідно, у нього були відсутні відповідні банківські платіжні документи.

При цьому, якщо у Специфікації не визначено конкретно способу оплати за товар, то діяли умови основного договору які передбачали альтернативну поведінку сторін щодо оплати товару, а саме: протягом 180 днів з моменту поставки, або 100% передоплати.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що основним документом, який встановлює істотні умови поставки є зовнішньоекономічний договір (контракт).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України (стаття 2 Закону). Частиною першою статті 14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Наведене дає підстави для висновку про свободу сторін під час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно визначення умов договору, ціни, форми розрахунків та інших умов його виконання.

Крім цього, строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Також слід зазначити, що ціна одиниці товару залишалась незмінною на всіх етапах його поставки та відповідала наданим декларантом документам, навіть зважаючи на зміну ваги у зв`язку з переважуванням товару, що було оформлено належним чином відповідними документами.

Відсутність банківських платіжних документів про оплату товару, якщо рахунок не сплачено як в даному випадку, не є порушенням ч.2 статті 53 МК України та не перешкоджає визначенню митної вартості товару. При цьому, як уже зазначалось, контракт передбачав альтернативні способи оплати, в тому числі протягом 180 днів з моменту поставки.

Щодо транспортних витрат.

Митний орган вказує на те, що відповідно до пункту 4.3 Договору транспортно-експедиторського обслуговування від 08.05.2023 №TEO-043888444 оплата за послуги здійснюється на підставі виставленого рахунку протягом 3 календарних днів з моменту виставлення рахунку. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №960 від 16.07.2025р. та заявкою №28051 від 30.05.2025р. до договору (контракт) про перевезення № ТЕО-043888444 від 08.05.2023, довідка №28051 від 16.07.2025.

Щодо наведеного суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що станом на дату подання митних декларацій ТОВ "Фреш Органік Кофі" не здійснено оплату за надані експедитором послуги через недостатність фінансування.

Також суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

З урахуванням наведеного, видана експедитором ТОВ "АФ-Групп Україна" довідка про транспортні витрати разом з договором на надання транспортно-експедиторського обслуговування, які надавалися митному органу, є допустимими та достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

При цьому, в даному випадку теж застосовними є положення ч.2 ст.53 МК України, яка визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, однак лише у тому випадку, якщо рахунок сплачено.

Також щодо не здійснення декларантом оплати транспортних витрат у встановлений договором строк, слід зазначити, що відповідальність за це передбачено п.5.3.6 Договору транспортно-експедиторського обслуговування від 08.05.2023 №TEO-043888444, пов`язана з виконанням умов договору його учасниками та безпосередньо не впливає на визначення вартості транспортних витрат.

Штрафи та пені є фінансовими санкціями, які нараховуються за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань, а не за саму вартість товару чи послуги. Вони є витратами господарюючого суб`єкта, що виникають внаслідок порушень ним договірних умов, а не складовою ціни товару чи послуги.

Підсумовуючи наведене, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях та на оцінці належного виконання сторонами умов основного контракту та договору транспортно-експедиторського обслуговування. Належних доказів які б підтверджували зміну складових митної вартості товару/послуги, чи наявності обставин які б на них впливали, митним органом суду не надано.

При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваних рішень критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті частини другої статті 2 КАС України, а отже такі є протиправним та підлягають скасуванню.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000237/1 від 17.07.2025, № UA403070/2025/000239/1 від 18.07.2025 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, то їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 6056,00 грн, перерахований до бюджету згідно з платіжною інструкцією від 03.10.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000237/1 від 17.07.2025, №UA403070/2025/000239/1 від 18.07.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ" за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці сплачений судовий збір в розмірі 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 січня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ" (місцезнаходження/місце проживання: просп. Злуки, 41,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46024 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43888444);

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576).

Головуючий суддя Подлісна І.М.