Справа № 520/16532/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2026 року справа № 520/16532/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви від 07.07.2025 вх. № 01-26/74843/25):

- визнати бездіяльність службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком - тобто, з 08.12.2024;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у рішенні відмові від 21.05.2025 № 39 щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н НОМЕР_1 , грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 08.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак у задоволенні заяви відмовлено. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що 14.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення допризначення пенсії, а саме призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058- ІV. За принципом екстериторіальності заява про перерахунок пенсії ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. За наявними матеріалами електронної пенсійної справи та додатково наданих докуменів встановлено, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги заявника становить 22 роки 1 місяць 24 дні, що не дає права на призначення грошової допомоги. До спеціального стажу не зараховані періоди роботи з 01.08.1991 по 28.07.1992 інтернатури з судової медицини та з 29.07.1992 по 07.11.2002 на посаді судово-медичного експерта біологічного відділення, оскільки працювала на посадах, що не відповідають переліку закладів і установ охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право для призначення грошової допомоги. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.05.2025 про проведення допризначення пенсії, а саме призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, 21.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення за № 39 про відмову в призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 30 років.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правом надати відзив на позов не скористались, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 08.12.2024 року отримує пенсію за віком років, призначену відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 14.05.2025 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058- ІV.

Головним управлінням ПФУ в Чернівецькій області розглянуто вищезазначену заяву за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 21.05.2025 за № 39 про відмову в призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 30 років.

Вказана відмова вмотивована тим, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги заявника становить 22 роки 1 місяць 24 дні, що не дає права на призначення грошової допомоги. До спеціального стажу не зараховані періоди роботи з 01.08.1991 по 28.07.1992 інтернатури з судової медицини та з 29.07.1992 по 07.11.2002 на посаді судово-медичного експерта біологічного відділення, оскільки працювала на посадах, що не відповідають переліку закладів і установ охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право для призначення грошової допомоги.

Не погодившись з такими діями Пенсійного фонду, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до п.7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон №1058-ІV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е і ж статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком №909.

Пунктом 5 вказаного Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е-ж статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

З аналізу наведених норм законодавства можна дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Вказана правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17, від 25.06.2020 у справі №520/10521/19, від 09.07.2020 у справі №235/7688/16-а, від 15.06.2022 №200/854/19-а.

Згідно з розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) наступних закладів охорони здоров`я: у медико-соціальних експертних комісіях, бюро судово-медичних експертиз.

Відповідно до приміток 2 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ.

Зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.05.2025 за № 39 вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій стало те, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги заявника становить 22 роки 1 місяць 24 дні, що не дає права на призначення грошової допомоги. До спеціального стажу не зараховані періоди роботи з 01.08.1991 по 28.07.1992 інтернатури з судової медицини та з 29.07.1992 по 07.11.2002 на посаді судово-медичного експерта біологічного відділення, оскільки працювала на посадах, що не відповідають переліку закладів і установ охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право для призначення грошової допомоги.

Відповідно до Положення про інтернатуру, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22 червня 2021 року № 1254 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16.03.2022 №493) інтернатура - форма первинної спеціалізації осіб за лікарськими та фармацевтичними спеціальностями для отримання професійної кваліфікації лікаря-спеціаліста або фармацевта-спеціаліста.

Основним завданням інтернатури є підвищення рівня теоретичної та практичної підготовки інтернів, їх готовності до самостійної професійної діяльності із надання медичної, реабілітаційної або фармацевтичної допомоги з метою отримання професійної кваліфікації лікаря-спеціаліста або фармацевта-спеціаліста за відповідною спеціальністю в інтернатурі.

Програма підготовки в інтернатурі складається з двох частин: освітньої та практичної.

Освітня частина підготовки в інтернатурі проводиться у закладі вищої освіти або науковій установі, що має ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері післядипломної освіти з підготовки в інтернатурі за відповідною спеціальністю (далі заклад вищої освіти, що здійснює підготовку інтернів). Тривалість освітньої частини підготовки в інтернатурі складає три місяці за один рік навчання та розраховується пропорційно до тривалості підготовки в інтернатурі, наведеної у додатку 1 до цього Положення.

Практична частина підготовки в інтернатурі проводиться у: 1) закладах охорони здоров`я комунальної, державної форм власності, а також закладах охорони здоров`я приватної форми власності, які є надавачами медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, до яких розподілено випускників за результатами рейтингового розподілу та призначено на посади інтернів; 2) закладах охорони здоров`я комунальної, державної та приватної форм власності, які визначено МОЗ як бази стажування інтернів, в тому числі закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління міністерств та інших органів державної влади, Національної академії наук України, Національної академії медичних наук України; 3) аптеках, в тому числі що здійснюють діяльність як фізичні особи - підприємці (для проходження програми підготовки в інтернатурі фармацевтами-інтернами, що мають у своєму складі структурні підрозділи для підготовки в інтернатурі за відповідною спеціальністю).

Для закладів охорони здоров`я комунальної, державної та приватної форм власності, які є надавачами медичних послуг за програмою медичних гарантій та в яких є посади інтернів, обов`язковою умовою є укладення договору з НСЗУ за пакетом «Забезпечення кадрового потенціалу системи охорони здоров`я шляхом організації надання медичної допомоги із залученням лікарів-інтернів» відповідно до порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у поточному році, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Керівники цих закладів охорони здоров`я забезпечують своєчасне внесення актуальної інформації щодо осіб, які зараховані на посади інтернів, до електронної системи охорони здоров`я.

Для працевлаштування на посаду лікаря-спеціаліста або фармацевта-спеціаліста за відповідною спеціальністю проходження інтернатури є обов`язковим.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 проведення судово-медичної експертизи здійснюється фахівцями державних установ судово-медичних експертиз МОЗ України.

Фахівці державних установ судово-медичної експертизи повинні мати вищу медичну (фармацевтичну) освіту, пройти спеціальну підготовку з проведення судово-медичних експертиз та отримати сертифікат на звання судово-медичного експерта.

Відповідно до переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 №385 державні спеціалізовані установи судово-медичної експертизи, зокрема, Бюро судово-медичної експертизи (обласне, Київське міське) є закладами охорони здоров`я.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), отримання грошової допомоги у розмірі десятимісячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV, визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Суд зазначає, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій в першу чергу пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Так, згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З наданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.09.1982 встановлено, що у період з 01.08.1991 по 28.07.1992 позивач проходила інтернатуру з судової медицини, у період з 29.07.1992 по 22.08.1993 на посаді судово-медичного експерта біологічного відділення, у період з 23.08.1993 по 08.11.2002 на посаді судмедексперта танатологічного відділу у Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи. 17.01.1995 назву «танатологічний відділ» змінено на «відділ судово-медичної експертизи трупів»; 26.02.1996 присвоєний п`ятий кваліфікаційний клас, 13 ранг державного службовця; 22.06.1996 назву посади «судово-медичний експерт» змінено на «лікар судово-медичний експерт»; 11.11.1998 присвоєний п`ятий кваліфікаційний клас, 12 ранг державного службовця; 01.08.2002 присвоєний 11 ранг державного службовця.

З довідки Державної спеціалізованої установи «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що наказом від 01.08.1991 №125 позивач була зарахована до однорічної інтернатури з судової медицини. Наказом від 29.07.1992 №128 позивач була зарахована на посаду судово-медичного експерта біологічного відділення. Наказом від 13.08.1993 №157 позивач переведена на посаду судово-медичного танатологічного відділу. Наказом від 26.02.1996 №33 позивачу був присвоєний п`ятий кваліфікаційний клас, 13 ранг. Наказом від 11.11.1998 №200 позивачу був присвоєний п`ятий кваліфікаційний клас, 12 ранг держслужбовця. Наказом від 22.07.2002 №228 позивачу присвоєно 11 ранг держслужбовця. Наказом від 08.11.2002 №320 позивач була переведена на посаду лікаря судово-медичного експерта до відділу експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб.

Таким чином, посади, які займала ОСОБА_1 у спірні періоди, згідно записів в трудовій книжці, є лікарськими.

Факт досягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV та наявності необхідного страхового стажу, а також неотримання до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії, відповідачем не оспорюється.

Отже, надані до матеріалів справи письмові докази підтверджують, що позивач з урахуванням спірних періодів має необхідний спеціальний страховий стаж роботи на посаді, передбаченій пунктом "е" статті 55 Закону №1788-XII, тому має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.05.2025 № 39, яким відмовлено у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд звертає увагу, що фактично права позивача порушені даним рішенням, а отже суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, керуючись приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.05.2025 № 39, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.12.2024 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.12.2024.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Позивачем було додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у сумі 3028,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року судовий збір за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано фізичною особою, підлягає сплаті в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривні.

В постанові від 18.09.2023 року по справі №758/5118/21 Верховний Суд дійшов висновку, що навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи, що позовні вимоги пред`явлені до двох відповідачів, отже позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру та в силу приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 2422,40 грн. (1211,20 грн. х 2).

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в частині 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.05.2025 № 39.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 08.12.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 08.12.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп. з кожного окремо.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.01.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.