Справа № 280/339/26
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

19 січня 2026 рокуСправа № 280/339/26 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 19; )

до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38; )

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу Тернопільської митниці №UA403000/2025/0094' від 22.12.2025 року про сплату належної суми митних платежів у розмірі 614 115,52 грн за виданою АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» індивідуальною гарантією №25UA120012002Y6K1 від 19.09.2025 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» судові витрати по даній справі.

Станом на вирішення питання щодо забезпечення позовної заяви провадження у справі відкрито не було.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову. Позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії спірної вимоги та заборони відповідачу та іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на стягнення митних платежів за гарантією №25UA120012002Y6K1 від 19.09.2025 року до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що спірна вимога щодо сплати митних платежів є очевидно безпідставною, оскільки нею було нараховано митні зобов`язання, які є спірним предметом розгляду в адміністративній справі №280/8759/25, що перебувала на розгляді в Запорізькому окружному адміністративному суді.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача, з огляду на таке: стягнення коштів за гарантією після ухвалення рішення на користь позивача суперечитиме суті судового рішення та завдасть позивачу необґрунтованих збитків; у разі стягнення коштів позивачу доведеться звертатися з окремими вимогами про їх повернення, що потребуватиме значних часових та фінансових витрат; вилучення коштів з обігу підприємства може негативно вплинути на його фінансовий стан та виконання зобов`язань перед контрагентами.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

За приписами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Необхідно звернути увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

На етапі вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної вимоги. Крім того, встановлення ознак протиправності вказаної вимоги, враховуючи предмет позову, є фактично вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник обов`язково повинен обґрунтувати таку заяву (клопотання) і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться відомості разом з документальними доказами, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді заяви (клопотання) покладається виключно на заявника.

Посилаючись на обставини, які можуть ускладнити виконання судового рішення, заподіяти шкоди правам та інтересам та привести необґрунтованих фінансових збитків, позивач не надає суду жодних документальних доказів можливого настання таких обставин. Зазначені позивачем доводи та наявні в матеріалах справи докази в сукупності дають підстави зробити висновки, що наведені підстави для застосування заходів забезпечення позову є суб`єктивним судженням позивача щодо ймовірного порушення його прав та інтересів під час розгляду даної справи, складності та/або неможливості подальшого виконання судового рішення, які не можуть бути прийняті судом в якості обґрунтованого припущення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, або доказів того, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду буде неможливий; або очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суддя прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з такою заявою за наявності підстав, визначених ч. 2 ст.150 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 п.3 розділу "Прикінцеві положення» КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі і підписано 19.01.2026.

Суддя М.С.Лазаренко