Справа № 280/8874/25
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 грудня 2025 року 12 год. 30 хв.Справа № 280/8874/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засіданні Лактіонової Г.І. та сторін

від позивача: адвокат Польнікова Н.В.

від відповідача: Захарченко В.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом - Акціонерного товариства «Мотор Січ»

до - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Мотор Січ» (далі по тексту позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/452/5102 від 15.07.2025 в повному обсязі;

- присудити з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення №000/452/5102 від 15.07.2025 суперечить нормам податкового законодавства є протиправним та підлягає скасуванню, враховуючи наступне. У податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2025 №000/452/5102 зазначено, що в діях АТ «Мотор Січ» встановлено порушення п. 41 підрозділу 4 розділу XX ПКУ, п. 5, 6 та 7 Порядку здійснення контролю за використанням вивільнених коштів підприємств суб`єктів літакобудування, на які поширюється дія норм ст. 2 Закону № 2660, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 476 (далі - Порядок № 476), п. 30.3, п. 30.4, п. 30.6 ст. 30 ПКУ, вимог заповнення декларації з податку на прибуток, передбачених її формою (з додатками), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1415/27860 (зі змінами та доповненнями), та встановлено заниження суми податкових зобов`язань, що підлягали відображенню у складі рядка 42 декларації АТ «Мотор Січ» () з податку на прибуток за І квартал 2025 року, на суму 12 781 083 грн. Відповідні порушення (невідображення платником у складі рядка 42 декларації з податку на прибуток суми невикористаних коштів станом на 01 січня 2025 року всупереч вимогам п. 7 Порядку № 476, та використання відповідних коштів протягом 1 кварталу 2025 року всупереч вимогам п. 5 Порядку № 476 та п. 30.3 й п. 30.4 ст. 30 ПКУ), передбачають фінансову відповідальність, визначену п. 123.4 ст. 123 ПКУ, за порушення умов та цілей надання пільги: у розмірі сум, що були використані не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям надання таких пільг. З огляду на зазначене податковим повідомленням-рішенням від 15.07.2025 № 000/452/5102 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 12 781 083 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 12 781 083 грн. Позивач не згодний з такою позицією відповідача, оскільки з урахуванням пункту 41 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та пункту 7 Порядку № 476 останнім звітним періодом, в якому можуть бути використані вивільнені кошти є 1 квартал 2025 року. Відсутні підстави для притягнення АТ «Мотор Січ» до відповідальності за приписами п. 123.4 ст.123 ПК України, оскільки вивільнені кошти використані позивачем за призначенням та у відповідності до умов та цілей надання податкової пільги. Державна податкова служба України в індивідуальній податковій консультації № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, наданій позивачу, підтвердила позицію АТ «Мотор Січ» про те, що останнім звітним періодом, в якому можуть бути використані вивільнені кошти є 1 квартал 2025 року. Позиція позивача також узгоджується з позицією ДПС України, викладеною в індивідуальних податкових консультаціях №№ 366/ІПК/99-00-21-02-02ІПК від 24.01.2025 та № 1108/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 28.02.2025, наданих іншим платникам податків, а також із висновками Запорізького окружного адміністративного суду, викладеними у рішенні від 01.08.2025 по справі № 280/3889/25, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025. Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/8874/25 без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04.11.2025 суд перейшов в загальне провадження та призначив підготовче засідання на 20 листопада об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 21.11.2025 підготовче засідання відкладено і призначено на 09 грудня 2025 року об 10 год. 00 хв.

09 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 280/8874/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 грудня 2025 року о/об 11 год. 00 хв.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 28 жовтня 2025 року за вх. № 53866 та в якому відповідач зазначає наступне. На підставі висновків акта перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено податкове повідомлення - рішення від 15.07.2025 № 000/452/5102 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на 12 781 083,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 12 781 083,00 грн на підставі п. 123.4 ст. 123 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 5 Порядку № 476 вивільнені кошти використовуються на науково -дослідні та дослідницько-конструкторські роботи з літакобудування, створення чи переоснащення матеріально-технічної бази, збільшення обсягу виробництва, запровадження новітніх технологій. Використання таких коштів має бути пов`язане з діяльністю платника податку, прибуток від якої звільняється від оподаткування. Вивільнені кошти, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

03 листопада 2025 року судом отримано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає відзив необґрунтованим з огляду на незазначення жодних доводів неврахування висновків, відображених в індивідуальній податковій консультації № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, наданій позивачу, та обставин, на які посилається позивач. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

10 листопада 2025 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому представник просить суд - у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

З 05 січня 2026 року по 19 січня 2026 року (включно) суддя Сацький Р.В. перебував у запланованій щорічній відпустці.

У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд - позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві та запереченнях, просив суд - у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ ПКУ Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку поданої 06.05.2025 року АТ «Мотор Січ» податкової декларації з податку на прибуток за звітний період І квартал 2025 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки складено Акт № 408/32-00-07-09-12/14307794 від 11.06.2025 про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток щодо виявлених помилок (порушень) АТ «Мотор Січ» за І квартал 2025 року, яким встановлено, порушення підприємством вимог заповнення декларації з податку на прибуток, передбачених її формою (з додатками), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1415/27860 (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми податкових зобов`язань, що підлягали відображенню у складі рядка 42 декларації АТ «Мотор Січ» () з податку на прибуток за І квартал 2025 року, на суму 12 781 083 грн.

АТ «Мотор Січ» не погодившись з висновками акту камеральної перевірки подало до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Заперечення до акту перевірки» №ГБ-5430 від 30.06.2025. Відповідач відповіддю №3047/6/32-00-51-02-08 від 14.07.2025 на заперечення до акту перевірки відмовив у задоволенні заперечень позивача.

09.07.2025 року АТ «МОТОР СІЧ» листом №ГБ-5374 звернулося до Державної податкової служби України про надання індивідуальної податкової консультації щодо використання пільги з податку на прибуток підприємств суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у галузі літакобудування з такого питання: в який звітний (податковий) період товариство має використати сформовану протягом звітного періоду дії пільги, в тому числі до 31.12.2024, суму вивільнених коштів, які залишились не використаними станом на 01.01.2025 року?

17.07.2025 року на адресу АТ «Мотор Січ» надійшло податкове повідомлення-рішення від 15.07.2025 №000/452/5102, в якому зазначено, що в діях АТ «Мотор Січ» встановлено порушення п. 41 підрозділу 4 розділу XX ПКУ, п. 5, 6 та 7 Порядку здійснення контролю за використанням вивільнених коштів підприємств суб`єктів літакобудування, на які поширюється дія норм ст. 2 Закону №2660, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 476 (далі Порядок № 476), п. 30.3, п. 30.4, п. 30.6 ст. 30 ПКУ, вимог заповнення декларації з податку на прибуток, передбачених її формою (з додатками), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1415/27860 (зі змінами та доповненнями), та встановлено заниження суми податкових зобов`язань, що підлягали відображенню у складі рядка 42 декларації АТ «Мотор Січ» () з податку на прибуток за І квартал 2025 року, на суму 12 781 083 грн. Податковий орган вважає, що відповідні порушення (невідображення платником у складі рядка 42 декларації з податку на прибуток суми невикористаних коштів станом на 01 січня 2025 року всупереч вимогам п. 7 Порядку № 476, та використання відповідних коштів протягом 1 кварталу 2025 року всупереч вимогам п. 5 Порядку № 476 та п. 30.3 й п. 30.4 ст. 30 ПКУ), передбачають фінансову відповідальність, визначену п. 123.4 ст. 123 ПКУ, за порушення умов та цілей надання пільги: у розмірі сум, що були використані не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям надання таких пільг.

Податковим повідомленням-рішенням від 15.07.2025 № 000/452/5102 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 12 781 083 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 12 781 083 грн.

23.07.2025 Державна податкова служба України надала позивачу Індивідуальну податкову консультацію № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК, в якій Державна податкова служба України посилаючись на приписи пункту 41 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідні положення ПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 476 від 07.06.2017, якою затверджений Порядок здійснення контролю за використанням вивільнених коштів підприємств - суб`єктів літакобудування, на які поширюється дія норм статті 2 Закону України Про розвиток літакобудівної промисловості зазначила, що суб`єкти літакобудування, включені до переліку № 405, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості і відповідають критеріям, передбаченим у ст. 2 Закону № 2660, звільняються відповідно до п. 41 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу від сплати податку на прибуток підприємств до 01 січня 2025 року, а вивільнені кошти мають бути спрямовані виключно за напрямами, що визначені згідно з п.6 Порядку. Відповідно до вимог п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Кодексу річна податкова декларація з податку на прибуток подається до контролюючого органу протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Тож сума пільги (суми податку на прибуток, що не сплачується платником податку, а підлягає використанню для визначених цілей) може бути визначена платником не раніше дня подання податкової декларації до контролюючого органу. Отже, вивільнені кошти, задекларовані платником податку за підсумками IV кварталу 2024 року (за 2024 рік в цілому), необхідно використати не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення дії пільги, тобто до 31.12.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний рік, до 31.03.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний квартал. Тож, у разі невикористання протягом цих звітних (податкових) періодів вивільнених від оподаткування коштів на цілі, визначені Порядком, платник податків повинен збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму таких коштів за результатами зазначених періодів.

АТ «Мотор Січ» оскаржило податкове повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 000/452/5102 в адміністративному порядку з підстав його протиправності та суперечності Індивідуальній податковій консультації № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, яка була надана позивачу. Позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу № ГБ-5803 від 24.07.2025 про скасування протиправного податкового повідомлення-рішення № 000/452/5102 від 15.07.2025.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 27041/6/99-00-06-01-01-06 від 17.09.2025, податкове повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 000/452/5102 залишено без змін, а скарга АТ «Мотор Січ» без задоволення.

АТ «Мотор Січ» не погодившись з правомірністю зроблених податковим органом висновків та законністю податкового повідомлення-рішення № 000/452/5102 від 15.07.2025 звернулося з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 30.1 статті 30 ПК України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Абзацом г) пункту 30.9 ПК України передбачено, що податкова пільга надається шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії (п.30.3. ст.30 ПК України).

Згідно з пунктом 41 підрозділу 4 розділу XX ПК України тимчасово, до 1 січня 2025 року, звільняється від оподаткування прибуток підприємств - суб`єктів літакобудування, що визначені відповідно до норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості».

Вивільнені кошти (суми податку, що не сплачуються до бюджету та залишаються в розпорядженні платника податку) використовуються на науково-дослідні та дослідницько-конструкторські роботи з літакобудування, створення чи переоснащення матеріально-технічної бази, збільшення обсягу виробництва, запровадження новітніх технологій. Використання таких коштів має бути пов`язане з діяльністю платника податку, прибуток від якої звільняється від оподаткування. Порядок контролю за використанням вивільнених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суми вивільнених коштів визнаються як отримане цільове фінансування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

У разі порушення напрямів цільового використання, порядку використання вивільнених коштів платник податку зобов`язаний збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення. Штрафні санкції та пеня визначаються відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, ПК України передбачена податкова пільга зі звільнення від оподаткування прибутку суб`єктів літакобудування, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості і відповідають критеріям, передбаченим у ст. 2 Закону №2660, під зобов`язання використання ними вивільнених коштів (суми податку, що не сплачуються до бюджету та залишаються в розпорядженні платника податку) на визначені законодавством цілі.

Статтею 2 Закону України від 12.07.2001 № 2660-III «Про розвиток літакобудівної промисловості» (далі Закон № 2660-III) передбачено, що цей Закон застосовується до юридичних осіб - резидентів України, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості та згідно із законом мають відповідні ліцензії, а також відповідні сертифікати на право розробки або виробництва, або ремонту, або переобладнання, або модифікації, або технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів (далі - суб`єкти літакобудування) та відповідають хоча б двом з таких критеріїв:

а) здійснюють розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

б) виконують державне або оборонне замовлення на розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

в) забезпечують виконання Україною міжнародних зобов`язань з реалізації міжнародних контрактів з розробки авіаційної техніки та авіаційних двигунів, постачання авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництва авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонту авіаційної техніки та авіаційних двигунів.

Перелік суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджено тимчасові заходи державної підтримки, формує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики, та затверджує Кабінет Міністрів України.

Суд зазначає, що позивач є платником податку суб`єктом літакобудування, який здійснює діяльність у галузі літакобудівної промисловості і відповідає критеріям, передбаченим у ст. 2 Закону № 2660, та якого включено до Переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2010 № 405 (далі Перелік № 405).

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення контролю за використанням вивільнених коштів підприємств - суб`єктів літакобудування, на які поширюється дія норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 476 (по тексту Порядок № 476), термін вивільнені кошти означає суму податку на прибуток, що визначається платником податку під час застосування пільги та не сплачується до державного бюджету України, а залишається у розпорядженні платника податку під зобов`язання їх використання за напрямами, які визначені Податковим кодексом України та цим Порядком.

Облік використання вивільнених коштів визначений абз. 4 пункту 4 Порядку № 476. Так, платники податку ведуть окремий облік та визначають окремо прибуток, отриманий від діяльності за кодом виду економічної діяльності за ДК 009:2010, на рівні класів 26.51, 26.70, 30.30, 51.21, 71.12, 71.20, 72.19 та 85.59. Суми вивільнених коштів визнаються як отримане цільове фінансування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та відображаються в бухгалтерському обліку підприємств в установленому порядку на окремому рахунку "Цільове фінансування і цільові надходження".

Відповідно до пункту 5 Порядку № 476, вивільнені кошти використовуються на науково-дослідні та дослідницько - конструкторські роботи з літакобудування, створення чи переоснащення матеріально-технічної бази, збільшення обсягу виробництва, запровадження новітніх технологій. Використання таких коштів має бути пов`язане з діяльністю платника податку, прибуток від якої звільняється від оподаткування.

Вивільнені кошти, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

За положеннями пункту 6 Порядку № 476 вивільнені кошти використовуються на: науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи з літакобудування (у тому числі вартості робіт і послуг, отриманих від інших виконавців); створення чи переоснащення матеріально-технічної бази; збільшення обсягу виробництва; запровадження новітніх технологій.

Пункт 7 Порядку № 476 визначає, що платник податку зобов`язаний збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму вивільнених коштів, які залишилися невикористаними платником на цілі, визначені цим Порядком, за результатами звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення строку дії пільги з податку на прибуток підприємства.

У разі виключення платника податку з переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджувалася пільга з податку на прибуток підприємств, такий платник зобов`язаний нараховувати податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств з першого календарного дня звітного (податкового) періоду, у якому сталося таке виключення (абз.2 п.7 Порядку № 476).

У разі порушення напрямів цільового використання вивільнених коштів, визначених у цьому Порядку, платник податку зобов`язаний збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення. Штрафні санкції та пеня застосовуються відповідно до Податкового кодексу України (пункт 8 Порядку № 476).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 476, контроль за цільовим використанням вивільнених коштів здійснює ДПС.

Таким чином, норми Порядку № 476 урегульовують питання цільового використання вивільнених коштів у зв`язку із звільненням від обкладення податком на прибуток підприємств, контролю за таким цільовим використанням, притягнення до відповідальності за нецільове використання вивільнених коштів та відповідність платника податку критеріям суб`єктів літакобудування, на які поширюється дія норм статті 2 Закону України Про розвиток літакобудівної промисловості.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суб`єкти літакобудування, які включені до Переліку №405, здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості та відповідають критеріям, передбаченим статтею 2 Закону № 2660-III, були звільнені від сплати податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 41 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу до 01 січня 2025 року, а вивільнені протягом дії пільги кошти повинні бути використані виключно за напрямами, що визначені згідно з пунктом 6 Порядку № 476.

При цьому, вивільнені кошти, які залишилися невикористаними платником на цілі, визначені Порядком № 476, за результатами звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення строку дії пільги з податку на прибуток підприємства, збільшують податкове зобов`язання платника податку з податку на прибуток підприємств на суму таких невикористаних вивільнених коштів. Вивільнені кошти, не використані платником податків за результатами звітного податкового періоду, що настає після закінчення строку дії пільги з податку на прибуток підприємства, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди.

Суд ураховує, що обставини, встановлені під час розгляду справи № 280/3889/25 Запорізьким окружним судом у рішенні від 01.08.2025, яке набрало законної сили, зокрема позиція Державної податкової служби України та Міністерства фінансів України, узгоджується із позицією позивача в цій справі, оскільки в межах справи № 280/3889/25 судом встановлено таке: «З наданих відповідачем доказів судом встановлено, що ДПС України з метою отримання роз`яснення щодо порядку використання платниками податку на прибуток, що здійснюють діяльність у сфері літакобудування, залишків коштів, вивільнених у зв`язку з припиненням дії пільги, листом від 19.06.2025 № 1577/4/99-00-21-02-02-04 звернулось до Міністерства фінансів України як головного органу в системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної податкової політики. При цьому ДПС України в цьому ж листі висловило позицію, що вивільнені кошти, задекларовані платником податку за підсумками IV кварталу 2024 року (для платників, що використовують базовий звітний період квартал) або 2024 рік (для платників, що використовують базовий звітний період рік), слід використати не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення дії пільги, тобто до 31 грудня 2025 року для платників, для яких базовим звітним (податковим) періодом є календарний рік, і до 31 березня 2025 року для платників, для яких базовим звітним (податковим) періодом є календарний квартал.

Листом Міністерства фінансів України від 16.07.2024 № 11210-09-62/20008 було погоджено позицію ДПС України та виснувано, що у разі невикористання протягом цих звітних (податкових) періодів вивільнених від оподаткування коштів на цілі, визначені Порядком, платник податків повинен збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму таких коштів за результатами зазначених періодів.

При цьому ДПС України у листі від 19.06.2025 № 1577/4/99-00-21-02-02-04 зазначило, що відповідно до вимог підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 ПК України річна податкова декларація з податку на прибуток подається до контролюючого органу протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Відтак сума пільги (суми податку на прибуток, що не сплачується платником податку, а підлягає використанню для визначених цілей) може бути визначена платником не раніше дня подання податкової декларації до контролюючого органу.

Таким чином, у податковій звітності з податку на прибуток за 1 квартал 2025 року платник податків збільшує податкове зобов`язання на суму вивільнених коштів, які залишилися невикористаними станом на 31.03.2025, а у річній податковій звітності за 2025 рік платник збільшує податкове зобов`язання на суму вивільнених коштів, які залишилися невикористаними станом на 31.12.2025».

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПК України).

Пунктом 52.3 статті 52 ПК України передбачено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Пунктом 52.6 статті 52 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, проводить періодичне узагальнення індивідуальних податкових консультацій, а також аналізує обставини, що свідчать про неоднозначність окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, шляхом надання узагальнюючих податкових консультацій, які затверджуються наказом цього органу.

Відповідно до пункту 53.1 статті 53 ПК України у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.

Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Усталеною та послідовною є практика Верховного Суду (зокрема у постановах від 17.04.2018 у справі № 826/2032/16, від 22.10.2019 у справі № 520/10111/18, від 28.01.2020 у справі № 804/8131/16, від 27.09.2023 у справі № 804/4524/17, від 10.04.2024 у справі № 826/6714/17, від 12.06.2024 у справі № 200/3060/22, від 22.05.2025 у справі № 420/29295/23) про те, що індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Таким чином, суд ураховує долучену позивачем індивідуальну податкову консультацію № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, що була йому надана Державною податковою службою України, роз`яснення якої повністю узгоджуються із висновками, викладеними ДПС України в листі від 19.06.2025 № 1577/4/99-00-21-02-02-04 та висновками Міністерства фінансів України, як головного органу в системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної податкової політики, викладеними у листі від 16.07.2024 № 11210-09-62/20008.

Судом встановлено, що позивачем було практично застосовано норм податкового законодавства у відповідності із консультацією, що була надана йому у індивідуальній податковій консультації № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, яка в свою чергу ґрунтується на узагальненій позиції контролюючого органу, що викладена в листі ДПС України від 19.06.2025 № 1577/4/99-00-21-02-02-04 та на позиції Міністерства фінансів України, що викладена в листі від 16.07.2024 № 11210-09-62/20008.

Відповідно вимог п. 49.1. ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п. 49.2. ст. 49ПК України).

Податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.3. п. 49.18. ст. 49 ПК України).

Як зазначив податковий орган в наданій позивачу індивідуальній податковій консультації № 3966/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 23.07.2025, відповідно до вимог п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Кодексу річна податкова декларація з податку на прибуток подається до контролюючого органу протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Тож сума пільги (суми податку на прибуток, що не сплачується платником податку, а підлягає використанню для визначених цілей) може бути визначена платником не раніше дня подання податкової декларації до контролюючого органу. Отже, вивільнені кошти, задекларовані платником податку за підсумками IV кварталу 2024 року (за 2024 рік в цілому), необхідно використати не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення дії пільги, тобто до 31.12.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний рік, до 31.03.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний квартал.

Враховуючи наведене вище, суд відхиляє доводи відповідача про те, що вивільнені кошти можуть бути використані лише в періоді дії пільги, тобто до 31.12.2024, як такі, які не ґрунтуються на законодавстві України. Такі доводи відповідача позбавляють платника податку права використати залишки коштів, які сформовані на кінець 2024 року. Вказане призведе до порушення права платника податків на використання вивільнених під час дії пільги коштів протягом звітного (податкового) періоду, що настає після закінчення строку дії пільги з податку на прибуток підприємства, тобто до 31.12.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний рік, до 31.03.2025 - для платників, для яких звітним (податковим) періодом є календарний квартал.

При цьому суд не бере до уваги індивідуальну податкову консультацію від 02.04.2025 № 1786/ІПК/99-00-21-02-01, на яку в обґрунтування правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення посилається відповідач, оскільки така має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. До того ж індивідуальна податкова консультація від 02.04.2025 № 1786/ІПК/99-00-21-02-01 суперечить викладеній вище позиції Міністерства фінансів України.

Відповідач в податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2025 № 000/452/5102 зазначив, що невідображення платником у складі рядка 42 декларації з податку на прибуток суми невикористаних коштів станом на 01 січня 2025 року суперечить вимогам п. 7 Порядку № 476, та використання відповідних коштів протягом 1 кварталу 2025 року суперечить вимогам п.5 Порядку № 476 та п. 30.3 й п. 30.4 ст.30 ПКУ, що є порушенням, яке передбачає фінансову відповідальність, визначену п. 123.4 ст. 123 ПКУ, за порушення умов та цілей надання пільги: у розмірі сум, що були використані не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям надання таких пільг.

Відповідно до вимог п. 123.4 ст.123 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу, крім іншої відповідальності, визначеної цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сум, що були використані не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям надання таких пільг.

Оцінюючи приписи статті 30 ПК України та положення Порядку № 476 у сукупності із вимогами п. 123.4 ст. 123 ПК України, суд дійшов наступних висновків.

Межі повноважень з податкового контролю у відносинах із отримання та використання платником податкових пільг, визначені наступними законодавчими нормами.

Згідно пункту 30.8 статті 30 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі. Відповідно до пункту 4 Порядку №476, контроль за цільовим використанням вивільнених коштів здійснює ДПС.

Згідно пункту 30.2 статті 30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії (п. 30.3 ст. 30 ПК України).

Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету (п.30.4 ст.30 ПК України).

Суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 30.6 ст. 30 ПК України). Абзацом 4 пункту 4 Порядку № 476 визначено, що платники податку ведуть окремий облік та визначають окремо прибуток, отриманий від діяльності за кодом виду економічної діяльності за ДК 009:2010, на рівні класів 26.51, 26.70, 30.30, 51.21, 71.12, 71.20, 72.19 та 85.59. Суми вивільнених коштів визнаються як отримане цільове фінансування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та відображаються в бухгалтерському обліку підприємств в установленому порядку на окремому рахунку "Цільове фінансування і цільові надходження".

Контролюючі органи складають зведену інформацію про суми податкових пільг юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та визначають втрати доходів бюджету внаслідок надання податкових пільг (п. 30.7 ст. 30 ПК України).

У разі виключення платника податку з переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджувалася пільга з податку на прибуток підприємств, такий платник зобов`язаний нараховувати податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств з першого календарного дня звітного (податкового) періоду, у якому сталося таке виключення (абз.2 п.7 Порядку № 476).

Пунктом 8 Порядку № 476 визначено, що у разі порушення напрямів цільового використання вивільнених коштів, визначених у цьому Порядку, платник податку зобов`язаний збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення. Штрафні санкції та пеня застосовуються відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставах, передбачених законом позивачу, як суб`єкту літакобудування, який здійснює діяльність у галузі літакобудівної промисловості і відповідає критеріям, передбаченим у ст. 2 Закону № 2660, була надана податкова пільга зі звільнення від оподаткування прибутку підприємства до 01.01.2025 відповідно до пункту 41 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідні положення ПК України. Протягом терміну дії податкової пільги позивач не виключався із переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджувалася пільга з податку на прибуток підприємств.

Згідно акту камеральної перевірки обставин відмови Позивачем від використання податкової пільги чи зупинення її використання на один або декілька податкових періодів, в межах перевірки Відповідачем встановлено не було.

Облік податкових пільг позивачем здійснений у відповідності до приписів пункту 4 Порядку № 476, що відповідачем під час розгляду справи не спростовувалось.

Також відповідач жодним чином не наведено доводів та не надано доказів використання позивачем вивільнених коштів не за призначенням, всупереч умовам чи цілям надання податкової пільги (нецільове використання). Відповідачем не спростовано, що позивачем використані лише ті кошти, які були вивільнені протягом дії пільги.

Відповідно до абзаців першого та другого п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПК України.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (абзац перший п. 44.2 ст. 44 ПК України ).

Об`єктом оподаткування податком на прибуток згідно з положеннями абзацу першого пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями Кодексу.

Для податку на прибуток підприємств податковими (звітними) періодами, крім випадків, передбачених п. 137.5 ст. 137 ПК України, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком (п. 137.4 ст. 137 ПК України ).

Форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємств з додатками затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897 (зі змінами).

Судом встановлено, що позивачем 06.05.2025 подано декларацію з податку на прибуток за І квартал 2025 року, реєстраційний номер , про що свідчить квитанція № 2 та по рядку 19 відображено в декларації податок на прибуток. Граничний термін сплати податку на прибуток припав на 20.05.2025, податкове зобов`язання з податку на прибуток за І квартал 2025 року, було сплачено позивачем 19.05.2025, що підтверджується платіжним дорученням № 796009.

З 01.01.2025 позивач виконує податкове зобов`язання із нарахування та сплати податку на прибуток підприємств, чим спростовується твердження відповідача про користування позивачем податковою пільгою протягом першого кварталу 2025 року.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність покладення на позивача фінансової відповідальності, що визначена п. 123.4 ст. 123 ПК України.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Водночас відповідач не виконав покладений на нього частиною другою статті 77 КАС України обов`язок та не довів правомірність і обґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 000/452/5102. Отже наявні підстави для визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Таким чином, на підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 30 280,00 гривень підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Керуючись статтями 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 15, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49031, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 57, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000/452/5102 від 15.07.2025, яке прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства «Мотор Січ» судовий збір у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 20 січня 2026 року.

Суддя Р.В. Сацький