Справа № 539/173/26
Суддя: Гуменюк Г. М.
Дата ухвалення: 2026-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/173/26
Провадження № 2-а/539/13/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Г.М.Гуменюк, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, встановлення факту утримання дітей та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 через свого представника Лапсу Ольгу Євгенівну звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, встановлення факту утримання дітей та зобов`язання вчинити дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Лубенського міськрайонного суду справу розподілено між суддями 16.01.2026року о 15:37:51, передано судді Гуменюк Г.М. за кілька хвилин до закінчення робочого дня, який згідно режиму суду у п`ятницю завершується о 16год., під час відключення від електропостачання приміщення суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя, після одержання позовної заяви, з`ясовує зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позов заявлено до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, як адміністративного суду.

За правилами ч.1 ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено перелік справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Передбачено, що місцевим загальним судам, як адміністративним, предметно підсудні наступні спори:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.21 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Дослідженням змісту та вимог позовної заяви встановлено, що спір виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень та стосується оскарження дій військової частини щодо проходження військової служби.

Зважаючи на предмет позову, адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб про оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень з приводу проходження військової служби за предметною підсудністю належать до юрисдикції окружних адміністративних судів відповідно до ч.2 ст.20 КАС України.

За правилами п.2 ч.1 ст. 29 КАС України, Суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Відтак, для цілей розгляду позову позивача, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки справа підсудна Полтавському окружному адміністративному суду.

Керуючись ст. 25, 21, 29 КАС України ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, встановлення факту утримання дітей та зобов`язання вчинити дії передати за підсудністю на розгляд Полтавського окружного адміністративного суду (36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26).

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М.Гуменюк