Справа № 300/8785/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів

"16" січня 2026 р. Справа № 300/8785/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

зобов`язати Військову частиниу НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

09.12.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладеними запереченнями проти позову. Зокрема, представник відповідача у відзиві зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, для проведення індексації з 01.12.2015 замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст. Також відповідач у відзиві наголосив на питанні виплати «індексації-різниці», починаючи з березня 2018 року, яка не є предметом розгляду справи, оскільки в даному випадку предметом спору є тільки період з 01.12.2015 по28.02.2018 та визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача (а.с. 20-24).

Суд звертає увагу представника відповідача, що необхідно уважніше підходити до вивчення позовних вимог, які піддавати оцінці та спростуванню. Так, у даному випадку, враховуючи предмет спору, відповідачу, як суб`єкту владних повноважень, необхідно було, в тому числі, надати інформацію про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із зазначенням в ній сум виплаченої щомісячної індексації грошового забезпечення, оскільки вказане є предметом розгляду справи.

Натомість, суд зазначає, що до відзиву представником Військової частини НОМЕР_1 не долучено жодного письмового доказу, що унеможливлює об`єктивний і всебічний розгляд справи.

При цьому, суд зауважує, що не витребування ухвалою про відкриття провадження конкретних доказів не звільняє відповідача, як суб`єкта владних повноважень, від обов`язку доказування та підтвердження своїх доводів та аргументів відповідними доказами.

Також, як слідує із матеріалів справи, позивач до подання позову звертався до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання інформації/довідки по нарахуванню та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та про розмір невиплаченої індексації грошового забезпечення за вказаний період із зазначенням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Однак, відповідач листом від 18.11.2025 відмовив у наданні інформації/довідки щодо індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у спірний період.

Тобто, суд дійшов переконання, що оскільки така відмова відповідача слугувала підставою звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду, відповідач зобов`язаний був, подаючи відзив, надати таку інформацію суду для підтвердження обставин справи та, відповідно, своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Частинами 1 та 4 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 3 статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів з власної ініціативи або заклопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вищевикладеного, а також з метою з`ясування всіх обставин у справі, суд вважає за необхідне витребувати у Військової частини НОМЕР_1 додаткові докази, які стосуються предмету позову.

Суд наголошує, що частиною 6 статті 80 КАС України регламентовано, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. При цьому за змістом частин 7, 8 статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Окрім цього, згідно частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані, в т.ч.: подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 10 ст. 44, ч. 4, 5 ст. 94 КАС України).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання. Принцип обов`язковості судових рішень закріплений і у статті 14 КАС України, відповідно до змісту якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у разі неподання витребуваних доказів та інформації без поважних причин посадову особу може бути притягнуто до відповідальності та до останньої передбачено застосування заходів процесуального примусу у відповідності до статей 144, 149 КАС України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів, в тому числі за власною ініціативою, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 9, 12, 44, 72, 77, 80, 94, 248, 250, 251, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Витребувати у військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) докази на підтвердження своїх заперечень щодо предмета позову, зокрема належним чином засвідчену копію довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з виокремленням відомостей щодо індексації грошового забезпечення, а також інформацію щодо того, який базовий місяць використовувався у спірний період для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) надати Івано-Франківському окружному адміністративному суду витребувані докази протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити керівника військової частини НОМЕР_1 , що у разі невиконання вимог даної ухвали суду, до останнього може бути застосовано заходи процесуального примусу у відповідності до статей 144, 149 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.