Справа № 460/15514/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/15514/24 пров. № А/857/27275/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року (головуюча суддя: Гудима Н.С., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 19.12.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 02.08.2021, сум грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячний розмір грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошової компенсації за невикористані 40 днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбачену для учасників бойових дій за 2017-2021 роки у зв`язку із звільненням з військової служби, з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 02.08.2021 з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату суми грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячний розмір грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення відповідно до встановлених наказом Адміністрації Держспецзв`язку розмірів такої допомоги у 2020 та 2021 році, з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані 40 днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій за період з 2017 по 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 02.08.2021, з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців.

Обґрунтовує позов тим, що проходив військову службу в 4 Територіальному вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в період з 01.01.2020 по 02.08.2021. Розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням не визначався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Позивач наголошує, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 від 29.01.2020 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, яким пункт 4 Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 викладено в новій редакції. Таким чином, вважає, що пункт 4 Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Постановою № 103 саме з 29.01.2020. Тому, не погоджуючись із зазначеними розмірами щомісячного грошового забезпечення позивач звернувся до суду і просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, позивач покликається на те, що після внесення Постановою КМУ № 103 змін до пункту 4 Постанови КМУ № 704, зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою пункту 4 цієї Постанови. Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в пункт 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Відповідач, 27.08.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у 4 Територіальному вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в період з 01.01.2020 по 02.08.2021.

Наказом від 20.07.2021 № 455-ОС ОСОБА_1 звільнено та з 02.08.2021 виключено зі списків особового складу НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 07.11.2024, в якій просив перерахувати та виплатити грошове забезпечення за період 29.01.2020 по 02.08.2021, сум грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошової компенсації за невикористані 40 днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбачену для учасників бойових дій за 2017-2021 роки з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання здійснити відповідні перерахунки і виплати грошового забезпечення, допомоги, грошової компенсації за спірні періоди.

Листом від 09.12.2024 № 55/13/2133 Відповідач відмовив у такому перерахунку та виплаті зазначених грошових виплат мотивуючи це тим, що оскільки в постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказ Адміністрації Держспецзв`язку від 28.02.2019 № 119 «Про встановлення посадових окладів військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» зміни не вносились, у 4 ТВУЗ Держспецзв`язку відсутні підстави для здійснення перерахунку. Зазначає, що у період з 29.01.2020 по 02.08.2021 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням розраховувався виходячи з розміру 1762 гривні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не здійснивши перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 02.08.2021, сум грошової допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі звільненням з військової служби, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 Постанови № 704, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (далі Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 в первинній редакції встановлювалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містили примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Тобто вказані додатки до пункту 4 Постанови № 704 дублювали положення пункту 4 Постанови № 704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Постанова № 704 набирала чинності з 01.03.2018.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у Постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Вказана постанова набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Відповідно, відновлено редакцію пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та якою визначалось граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановлений на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року.

Водночас, Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти, віднесено до базового державного соціального стандарту.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

При цьому, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Відповідно до частини 3 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з Законами України «Про Державний бюджет на 2020 рік», «Про державний бюджет на 2021 рік» змінено прожитковий мінімум з 01 січня відповідних років.

Отже, оскільки прожитковий мінімум як базовий державний стандарт змінений законодавцем на відповідні роки, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в редакції чинній до внесення змін Постановою № 103 із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідні роки).

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, від 19 жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21, від 11 вересня 2022 року у справі № 500/1813/21.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу за спірний період визначався посадовий оклад та оклад за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2018 року (1762 грн) (а. с. 34).

З урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, упродовж служби, позивачу здійснювалося нарахування та виплата грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги.

Отже, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосування відповідачем з 29.01.2020 по 02.08.2021 як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги є протиправним.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем неправильно обраховано розмір місячного грошового забезпечення, який є розрахунковою величиною для обрахунку спірних виплат, так як грошове забезпечення нараховувалося із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, а не на 01 січня 2020 року та 01 січня 2021 року відповідно, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідно:

зобов`язати зобов`язати 4 Територіальний вузл урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 02.08.2021 з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати 4 Територіальний вузл урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячний розмір грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення відповідно до встановлених наказом Адміністрації Держспецзв`язку розмірів такої допомоги у 2020 та 2021 році, з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати 4 Територіальний вузл урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.15 Закону № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані 40 днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій за період з 2017 по 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 02.08.2021, з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Таким чином, апеляційна скарга 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі № 460/15514/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін