Справа № 320/51915/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської Митрополії Української Православної Церкви на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправним та нечинним наказу,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Київська Митрополія Української Православної Церкви з позовом до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправним та нечинним наказу відповідача від 30.06.2025 № Н-96/04 "Про затвердження форми припису про усунення порушень законодавства про свободу совісті та релігійні організації".

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 23.10.2025 позов залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків.

В ухвалі суд надав позивачеві строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог, а саме вказати які права свободи чи законні інтереси позивача порушені відповідачем у межах спірних правовідносинах.

На виконання вимог ухвали позивач надав до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні.

09.12.2025, під № 35262 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Повертаючи позову заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично не погоджуючись із правомірністю припису, оскаржив наказ, яким затверджено форму для цього індивідуального припису. Тобто, у поданій заяві позивач підтверджує, що безпосередньо оскаржуваним наказом прав позивача не порушено, а отже, на підставі частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовну заяву повернуто.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з огляду на висновки суду, які зазначені в ухвалі від 23 жовтня 2025 року, 24 жовтня 2025 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою, у якій Київською Митрополією Української Православної Церкви вказано застосування до позивача Наказу ДЕСС від 30.06.2025 № Н-96/04 «Про затвердження форми припису про усунення порушень законодавства про свободу совісті та релігійні організації» та обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів оскаржуваним наказом ДЕСС. Таким чином, апелянт вважає, що було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду, а саме надано уточнену позовну заяву.

Також, апелянт вважає, що суд першої інстанції на етапі відкриття провадження вдався до оцінки спірних правовідносин та дійшов передчасного висновку, що права та інтереси позивача оскаржуваним наказом не порушені.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що остання подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу. Суд пославсяна п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, згідно з яким, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім іншого, в позовній заяві зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. Поряд із тим, розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на висновки суду, які зазначені в ухвалі від 23 жовтня 2025 року, не є спірним, що 24 жовтня 2025 року позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою, у якій Київською Митрополією Української Православної Церкви вказано застосування до позивача Наказу ДЕСС від 30.06.2025 № Н-96/04 «Про затвердження форми припису про усунення порушень законодавства про свободу совісті та релігійні організації» та обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів оскаржуваним наказом ДЕСС.

Таким чином, формально за вимогами процесуального законодавства, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року, а саме надано уточнену позовну заяву.

Водночас, суд першої інстанції на етапі відкриття провадження, вдався до оцінки спірних правовідносин та дійшов передчасного висновку, що права та інтереси позивача оскаржуваним наказом не порушені, хоча на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суд мав лише встановити, чи відповідає позовна заява вимогам КАС України. На даному етапі, суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам та заявленим вимогам, обґрунтуванню порушення прав та інтересів позивача.

Колегія суддів наголошує на тому, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, здійснюється на стадії підготовчого провадження у справі/під час судового засідання/розгляду спору по суті.

Повернення позову з формальних підстав з наданням оцінки наявності/відсутності порушення прав позивача на етапі відкриття провадження у справі, унеможливило доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів, шляхом судового розгляду справи та ухвалення рішення по суті спору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви.

Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Тому, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської Митрополії Української Православної Церкви - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко