Справа № 400/9182/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р. № 400/9182/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2025 №0-UA0048763, №0-1408,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС в Миколаївській області (далі- відповідач), з вимогами:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 18.06.2025 року № 0654626- 2410-1408-UA0048763, № 0-1408.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він був власником двох нежитлових об`єктів нерухомого майна телятника та складу, які в січні 2024 року передані до статутного фонду фермерського господарства «Мамалиженко В.М.» Спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач визначив позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік. Позивач вважає такі рішення протиправними, оскільки нежитлові будівлі відповідають класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 і безпосередньо використовувались у спірний податковий період у сільськогосподарській діяльності суб`єкта господарювання. Отже, на думку позивача, вказане нерухоме майно не є об`єктом оподаткування.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив с тих мотивів, що відповідно до інформації з ДРРП у період з 01.01.2024 по 22.03.2024 позивач володів об`єктами нерухомого майна, що і стало підставою для нарахуванння відповідного податку. При цьому, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не доведено, що об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , визначений як склад, за своїми технічними характеристиками відноситься до будівель сільськогосподарського призначення за ДКБС по коду 1271, а отже відсутні підстави для надання пільги. Крім того, позивачем не надано технічної документації на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , отже неможливо встановити вид та призначення об`єкту. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Інших заяв до суду не надходило. Справу розглянуто в письмовому провадженні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Впродовж податкового періоду 2024 року, а саме 01.01.2024 по 19.03.2024 позивачу на праві власності належало нерухоме майно:

- нежитлова будівля Телятник, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (на підставі договору дарування нерухомого майна від 09.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Грицаєнко Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 568);

- нежитлова будівля Склад, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (на підставі договору дарування нерухомого майна від 25.01.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Грицаєнко Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 199).

19.03.2024 відбулась державна реєстрація переходу права власності на назначені будівлі від позивача до фермерського господарства «Мамалиженко В.М.».

Підставою для такої реєстрації став нотаріально посвідчений акт прийому-передачі та грошової оцінки майна від 25.01.2024 року до статутного капіталу Фермерського господарства МАМАЛИЖЕНКО В.М.

Головним управлінням ДПС У Миколаївській області 18.06.2025 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 0-1408-UA0048763, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, селище. Арбузинка, провулок Широкий, 23-Б), за 2024 рік, в сумі 13353,33 грн.

№ 0-1408, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, селище. Арбузинка, провулок Широкий, 23-В), за 2024 рік, в сумі 10580,78 грн.

З податкових повідомлень-рішень вбачається, що відповідач визначив податкові зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з 01.01.2024 по 22.03.2024.

Вважаючи вказані податкові повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України, яка містить такі норми:

266.1. Платники податку

266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

266.2. Об`єкт оподаткування

266.2.1. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

266.2.2. Не є об`єктом оподаткування:

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (у редакції Закону України №2628-VIII від 23.11.2018 року, яка діяла до 16.03.2024 року)

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (у редакції Закону України №3603-IX від 23.02.2024 року, яка діє з 16.03.2024 року).

266.3. База оподаткування

266.3.1. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

266.3.2. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

266.7. Порядок обчислення суми податку

266.7.1. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

266.7.2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове / податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає таке.

Позивач стверджує, що належні йому об`єкти нежитлової нерухомості, на які відповідач нарахував йому податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування, оскільки належать до класу нежитлових сільськогосподарських будівель Національного класифікатора 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд" (НК 018:2023) та використовується ним як сільськогосподарським товаровиробником у підприємницькій діяльності.

Натомість, відповідач вважає недоведеним факт віднесення нежитлового приміщення за адресою смт. Арбузинка, пров. Широкий, 23-В, яке є складом, до будівель сільськогосподарського призначення Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000 по коду 1271

Суд звертає увагу, що Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000(код 1271) втратив чинність і наказом Міністерства економіки України №3573 від 16.05.2023 року затверджено Національний класифікатор 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд" (НК 018:2023), який набрав чинності 01.01.2024 року.

Водночас, суд зазначає, що у період, за який визначені податкові зобов`язання позивача (до 16.03.2024), діяла редакція підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, правовий аналіз якої дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність таких умов: нежитлова будівля віднесена до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник; така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Наведене правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 500/6132/23.

Виходячи з наведеного, в межах спірних правовідносин суд зобов`язаний встановити чи наділений позивач статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні чинного законодавства та встановити факт використання ним спірної нежитлової будівлі як об`єкту сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

У постанові від 12.12.2024 у справі № 340/1913/24 Верховний Суд прийшов до висновку, що встановлення законодавцем певних додаткових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для сільськогосподарського призначення.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Пунктом 5.3 статті 5 ПК України закріплено, що інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Суд вважає слушним посилання позивача на те, що як засновник фермерського господарства "МАМАЛИЖЕНКО В.М", основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, після урожайна діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач, з урахуванням змісту ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство", заснувавши фермерське господарство, обрав певну форму здійснення підприємницької діяльності щодо сільськогосподарського товаровиробництва.

Крім того, з матеріалів справи вбачається , що 25.01.2024 нежитлові будівлі, належні позивачу і розташовані за адресою: смт. Арбузинка, пров. Широкий, 23-Б (телятник), АДРЕСА_2 (склад) передані до статутного фонду фермерського господарства «Мамалиженко М.В,», яке є сільськогосподарським виробником.

Не зважаючи на те, що державна реєстрація переходу права власності відбулася лише 19.03.2024, акт передачі зазначених будівель сільськогосподарському виробнику, свідчить про їх використання у сільськогосподарській діяльності, що є ключовою передумовою для застосування редакції підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України до зміни правового регулювання.

Суд погоджується з позивачем, що статус будівель як нежитлових сільськогосподарських підтверджується і тим фактом, що вони знаходяться на землях сільськогосподарського призначення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що нежитлова будівля телятнику, розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, селище. Арбузинка, провулок Широкий, 23-Б, нежитлова будівля складу, розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, селище. Арбузинка, провулок Широкий, 23-Б, щодо яких відповідач склав податкові повідомлення-рішення: від 18.06.2025 року № 0654626- 2410-1408-UA0048763, № 0-1408, фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому вони не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення: від 18.06.2025 року № 0654626- 2410-1408-UA0048763, № 0-1408 є протиправними і підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 969,44 грн, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 18.06.2025 року № 0654626- 2410-1408-UA0048763, № 0-1408.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 969,44 (дев`ятсот шістдесят дев`ять ривень 44 коп) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко