Справа № 520/33286/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 р. Справа № 520/33286/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.08.25 по справі № 520/33286/24

за позовом Національної академії Національної гвардії України

до ОСОБА_1 третя особа Міністерство внутрішніх справ України

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національна академія Національної гвардії України звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Красноградським РВ ГУМВС у Харківській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 25.08.2022 по 08.11.2024 у розмірі 914 024,09 грн (дев`ятсот чотирнадцять тисяч двадцять чотири грн. 09 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 достроково припинив навчання в Національній академії Національної гвардії України чим порушив умови контракту, відтак у нього виник обов`язок відшкодувати витрати понесені позивачем на його утримання та забезпечення під час проходження навчання, у добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплатив.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про стягнення суми задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 25.08.2022 по 08.11.2024 у розмірі 914 024,09 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, з огляду на запровадження на території України правового режиму - воєнного стану відповідач, як військовослужбовець, набув право на отримання додаткової грошової винагороди, яка становила левову частку його грошового забезпечення.

Водночас про роль додаткової грошової винагороди, а саме, що вона наділена компенсаційною метою та є частковою відплатною за особливості несення військово служби додаткову винагороду на період дії воєнного стану включено до складу грошового забезпечення військовослужбовця - відсутні підстави її стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідач вважає, що дана додаткова грошова винагорода не може підлягати поверненню з огляду на те що додаткова винагорода входить до складу заробітної плати (грошового забезпечення), що виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час з урахуванням запровадженого на території України особливого правового режиму - воєнного стану;

Ані Порядок №964, ані Порядок розрахунку витрат не містить згадки про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди курсантам. Так, у п. 2.1 Порядку розрахунку витрат йде мова виключно про те, що щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Відповідно із аналізу п. 2.1 Порядку розрахунку витрат можливо стверджувати, що до щомісячно грошового забезпечення відносять виключно (без можливості розширеного тлумачення): посадовий оклад; додаткові види грошового забезпечення, які складаються з підвищення посадового окладу та надбавки.

На переконання відповідача, це зумовлене тим, що до даних нормативно-правових актів, які регулюють питання відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання після запровадження на території України воєнного стану будь-яких змін внесено не було.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідач був ознайомлений з сумою, яка підлягала відшкодуванню за витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, однак відмовився відшкодовувати їх у добровільному порядку.

Розрахунки витрат із зазначенням складових за видами забезпечення були доведені до відома відповідача під час відрахування його з Академії із врученням йому других примірників таких розрахунків. На кожному з них міститься напис «з розрахунком ознайомлений та згоден», засвідчений власним підписом відповідача.

Також матеріалами справи підтверджено, що 13.11.2024 позивачем на відому офіційно зареєстровану адресу місця проживання відповідача направлено претензію від 12.11.2024 № 84/1-813, в якій командування Академії вимагало від ОСОБА_1 відшкодувати витрати.

Станом на дату виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Академії, він не заперечував суму боргу та станом на день звернення до суду - 04.12.2024

На переконання представника позивача, відповідач з моменту відрахування з академії був обізнаний і про суму боргу і про його обов`язок з відшкодування боргу, свідомо відмовився від виконання такого обов`язку на протязі досудового врегулювання спору і під час судового розгляду. Станом на сьогодні витрати відповідачем залишаються не відшкодованими.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 25 серпня 2022 по 08 листопада 2024 на посаді курсанта 2 відділення 292А навчальної групи курсу № 5 командно-штабного факультету, військове звання солдат.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 25.08.2022 № 171 «Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2022 році» солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Службово-бойова діяльність підрозділів Національної гвардії України із забезпечення державної безпеки» та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 25.08.2022 № 236 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 25.08.2022.

Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між Відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 25.08.2022 та набрав чинності з 25.08.2022.

21.10.2024 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).

30.10.2024 року на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України, а саме: командира 2 відділення 292-А навчальної групи курсу № 5 командно-штабного факультету солдата ОСОБА_1 та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.

Згідно наказу начальника Академії від 07.11.2024 № 789 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.11.2024 № 25 (по особовому складу), - відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу начальника Академії від 08.11.2024 № 346 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і ОСОБА_1 . ОСОБА_1 виключений зі списків перемінного складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання.

Наказом начальника Академії від 08.11.2024 № 346 по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:

по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 731 575,97 грн.;

по КЕКВ- 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 40 060,40 грн.;

по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 3 716,26 грн.;

по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» у розмірі 116 972,67 грн.;

по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» 22 698,79 грн.

У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період з 25.08.2022 по 08.11.2024, становить 915 024,09 грн (дев`ятсот п`ятнадцять тисяч двадцять чотири грн 09 коп.), з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 731 575,97 грн, предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 40 060,40 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 3 716,26 грн, продукти харчування на суму 116 972,67 грн, оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 22 698,79 грн. (розрахунки додаються). 08.11.2024 ОСОБА_1 перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.). Станом на 08.11.2024 сума заборгованості складає 914 024,09 грн (дев`ятсот чотирнадцять тисяч двадцять чотири грн 09 коп.).

Запропоновано відповідачу сплатити кошти у добровільному порядку. ОСОБА_1 сума заборгованості не сплачена, що спонукало позивача звернутись до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що грошове забезпечення курсантів, входить до витрат, пов`язаних із навчанням у ВНЗ і має бути відшкодовано особою, яка достроково розірвала контракт, звільнившись зі служби за власним бажанням. Отже, відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту або ж звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу, на даний час зазначену вище суму коштів у повному обсязі не відшкодував, доказів на спростування зазначеного не надано, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначені Законом України «Про національну гвардію України» від 13.03.2014 №876-VII (далі по тексту - Закон №876-VII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України №876-VII до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (ч.2 ст.5 Закону №876-VII).

Відповідно до пунктів 3, 6 розділу І, пункту 1 розділу VІІІІ Статуту Національна академія Національної гвардії України є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України та знаходиться у сфері управління МВС України.

Основною метою діяльності Інституту є освітня діяльність, спрямована на підготовку курсантів (слухачів), ад`юнктів, докторантів для подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Національній гвардії України за державним замовленням.

Фінансування Інституту здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фонду державного бюджету.

Відтак, курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні.

Відповідно до пункту 1 Положення про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 (далі по тексту Положення №878; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 50, 55, 56 п.4, пп.2 п.5 Положення №878 визначено, що МВС України: організовує в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності апарату МВС та територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери його управління, Національної гвардії, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, обмундируванням, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань; забезпечує формування пропозицій до обсягів державного замовлення на підготовку, перепідготовку та післядипломну освіту фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів для МВС, Національної гвардії та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр; забезпечує на базі закладів освіти, що належать до сфери управління МВС, підготовку та професійне навчання кадрів для МВС, центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, та Національної гвардії.

МВС України з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат МВС, територіальні органи, заклади, установи і на підприємства, що належать до сфери управління МВС, організовує роботу з підготовки та професійного навчання працівників МВС, поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії.

Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тесту - Закон №2232-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень ч.6 ст.2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з п.3 ч.1, ч.3 ст.24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частиною 1 ст.25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Згідно з ч.5 ст.25 Закону №2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною 10 ст.25 Закону №2232-XII установлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі по тексту - Порядок №964; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Порядку №964).

Пунктом 6 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (п7 Порядку № 964).

За змістом пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, за визначений період навчання до розрахунку береться різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення. При цьому для курсантів, які не вислужили встановленого законодавством строку строкової військової служби до вступу у ВНЗ, до розрахунку береться вартість речового майна та послуг лазне-прального забезпечення, отриманих лише за термін, що перевищує строк строкової військової служби, визначений статтею 23 Закону № 2232-XII.

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться вартість отриманого речового майна, але пропорційно фактичному часу його використання. Утримання вартості речового майна провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби. Визначення залишкової вартості військового майна провадиться на підставі методики визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань.

Вартість отриманих послуг лазне-прального забезпечення цією категорією осіб за визначений період навчання не відшкодовується. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.

Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, витрати на медичне забезпечення за відповідний період навчання не відшкодовують, окрім витрат на проведення військово-лікарської комісії. Сума витрат на проведення військово-лікарської комісії утримується незалежно від періоду навчання. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, відшкодовують фактичні витрати на їх перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад за визначений період навчання. Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, витрат на їх перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад за визначений період навчання не відшкодовують. До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році. Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках. Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за визначений період навчання не відшкодовують.

Порядок нарахування витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах залежить від того підпадає курсант під дію пункту 5 чи пункту 6 Порядку № 964.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Отже, у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу та курсантом та проходження ним військової служби (навчання) на останнього покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом. В разі дострокового розірвання контракту курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що згідно з умовами контракту про проходження навчання у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 25.08.2022 року, термін навчання (служби) курсант зобов`язувався відшкодувати витрати пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через, зокрема, небажання продовжувати навчання.

Пунктом 9 Контракту зазначено, що чинність наказу припинено 08.11.2024 у зв`язку з відрахуванням через небажання продовжувати навчання на підставі частини 11 статті 25 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», із списків особового складу навчального закладу виключений наказом начальника Академії від 08.11.2024 №346 с/ч.

Відтак, у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно власноруч підписаного відповідачем контракту про проходження військової служби (навчання), останній добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, відповідач був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку з відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового розірвання ним контракту.

Водночас, враховуючи приписи частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII та пункт 7 Порядку № 964, право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №340/685/19, від 10.10.2019 у справі №140/721/19, від 28.05.2021 у справі №320/7233/19, від 06.04.2023 у справі №400/4280/20, від 23.03.2023 у справі №420/24331/21.

При цьому слід враховувати, що у разі дострокового розірвання контракту, саме вищий навчальний заклад здійснює розрахунок фактичних витрат за видами забезпечення відповідно до правил пунктів 2.1., 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534, про що складає відповідні довідки-розрахунки, а також зазначає суму відшкодування у наказі про звільнення курсанта.

Відтак, враховуючи наведене вище нормативне регулювання та праворозуміння, правильне вирішення спору у справі залежить від того, чи було відповідача ознайомлено із розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, здійсненим відповідно до приписів Порядку №964 та Порядку №419/831/240/605/537/219/534, та запропоновано йому добровільно відшкодувати такі витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем складено розрахунки сум які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 25.08.2022 до 08.11.2024 (а.с.26-31).

Відповідно до загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, складають 915024 грн 09 коп.

Факт ознайомлення відповідача з розрахунками та згоду з нарахованими сумами підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 на бланках розрахунків.

Відповідачем у добровільному порядку сплачено 1000 грн заборгованості.

Національною академією Національної гвардії України 12.11.2024 складено претензію №84/1-813 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти. В обґрунтування якої відповідачу повідомлено, що станом на 12.11.2024, з урахуванням добровільно сплаченої суми у розмірі 1000 грн розмір заборгованості становить 914024 грн 09 коп. Висунуто вимогу сплатити залишок заборгованості протягом 10 днів з дня отримання претензії. Та зазначено реквізити для сплати.

Претензію від 12.11.2024 відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 26.11.2024 за трекінговим номером 364.

Станом на день звернення до суду 04.12.2024 відповідачем заборгованість не сплачено.

Як вбачається зі змісту заперечень викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач не заперечує існування обов`язку відшкодувати витрати пов`язані з навчанням, проте ОСОБА_1 не погоджується з сумою нарахованої заборгованості.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач підписував контракт особисто на запропонованих типових умовах та був обізнаний про необхідність відшкодування витрат. Факт ознайомлення відповідача з розрахунками та згоду з нарахованими сумами заборгованості підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 на бланках розрахунків (а.с. 26-31).

Дійсно, матеріали справи (а.с. 26-31) містять особистий підпис ОСОБА_1 на бланках розрахунків.

Отже, відповідач був ознайомлений з сумою, яка підлягала відшкодуванню за витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, однак відмовився відшкодовувати їх у добровільному порядку.

Поряд з цим слід звернути увагу також на той факт, що розрахунки витрат із зазначенням складових за видами забезпечення були доведені до відома відповідача під час відрахування його з Академії із врученням йому других примірників таких розрахунків. На кожному з них міститься напис «з розрахунком ознайомлений та згоден», засвідчений власним підписом відповідача.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів погашення або оскарження відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору.

Щодо посилань скаржника на те, що додаткова винагорода в розмірі передбачена Постановою №168 не може бути включена до грошового забезпечення, яке стягується позивачем, колегія суддів зазначає таке.

У зв`язку із введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 на території України воєнного стану Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова КМУ № 168).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (діючої на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ № 419/831/240/605/537/219/534.

Означеним Наказом затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно із пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Отже, додаткова винагорода є частиною грошового забезпечення, що була виплачена ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене вище, така винагорода носила систематичний, щомісячний характер належить до додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), а тому підлягає врахуванню під час обчислення розрахунку витрат на грошове забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що в даній справі не ставиться питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.02.2018 у справі № 826/18379/14 та від 18.06.2018 у справі № 805/3284/17-а.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що заявлена до стягнення сума відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням відповідача у в Національної академії Національної гвардії України у період з 25.08.2022 по 08.11.2024 у розмірі 914024,09 грн, підлягає сплаті відповідачем.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року по справі № 520/33286/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/33286/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло