Справа № 240/1338/25
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
16 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/1338/25
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити певні дії,
У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №240/1338/25 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Позивач подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі. Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначає, що рішення суду не виконується та його заяву повторно не розглянуто.

Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №240/1338/25. Встановлено ІНФОРМАЦІЯ_2 строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №240/1338/25 протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду. Попереджено начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до частини 10 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

13 листопада 2025 року до суду надійшов звіт ІНФОРМАЦІЯ_2 про виконання рішення суду у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 04 липня 2025 року повторно надав заяву на відстрочку від призову на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» з підтвердними до неї документами. Комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією». За результатами розгляду повідомлено, що протоколом № 61 від 14 липня 2025 року з вих. № 61/5227 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні розстрочки. Також зазначає, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» у встановлені строки та з урахуванням зауважень, викладених у рішенні суду. За результатами розгляду повідомлено, що протоколом № 62 від 21 липня 2025 року з вих. № 62/5240 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні розстрочки.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року призначено звіт щодо виконання рішення суду у справі №240/1338/25 до розгляду у судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 25 листопада 2025 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 до 21 листопада 2025 року надати суду належним чином засвідчені копії протоколів Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 61 від 14 липня 2025 року та № 62 від 21 липня 2025 року про відмову у наданні відстрочки. Установлено ОСОБА_1 у разі заперечення проти прийняття звіту строк до 21 листопада 2025 року для надання суду заперечення на звіт та докази, на підставі яких вони ґрунтуються.

Ухвалою суду від 25 листопада 2026 року у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_2 про виконання судового рішення у справі № 240/1338/25 відмовлено, установлено ІНФОРМАЦІЯ_2 новий строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №240/1338/25 протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду, накладено на керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 60560,00 грн, стягнуто половину суми штрафу у розмірі 30280,00 грн на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), іншу половину у розмірі 30280,00 грн до Державного бюджету України.

Судом призначено судове засідання на 13 січня 2026 року для з`ясування питання щодо виконання судового рішення.

07 січня 2026 року відповідач подав звіт про виконання рішення суду, який суд ухвалою від 16 січня 2026 року прийняв.

Дослідивши матеріали справи, суд зауважує на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2 - 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Окрім того, в силу приписів статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

У абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як убачається з мотивувальної частині рішення у справі №240/1338/25 суд дійшов висновку про безпідставність зауважень відповідача про неподання позивачем акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8) та наявність іншої особи, яка не є військовозобов`язаною та відповідно до закону зобов`язана утримувати мати позивача.

У резолютивній часині рішення зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Однак, згідно звіту, який поданий ІНФОРМАЦІЯ_1 07 січня 2026 року та як підтвердила представник відповідача у судовому засіданні, під час прийняття комісією рішення 30 грудня 2025 року не було враховано висновків суду, зроблених у мотивувальній частині судового рішення від 07 квітня 2025 року у справі №240/1338/25, зокрема в частині відсутності правових підстав для вимоги про надання разом із заявою від 15 листопада 2024 року акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Застереження відповідача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України 09 жовтня 2024 року № 24112/0/2-24 суд уважає безпідставним та таким, що не скасовує обов`язку відповідача виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, судом установлено порушення відповідачем вимог законодавства України щодо виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Відповідно до приписів пунктів 1 та 2 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність направлення цієї ухвали керівнику ІНФОРМАЦІЯ_4 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Довести до відома керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 про виявлений судом факти порушення для вжиття відповідних заходів реагування.

Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово проінформувати Житомирський окружний адміністративний суд у 30-денний строк з дня отримання окремої ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис