Справа № 420/20/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю представників

позивача ГУ ДСУзНС в Одеській області Трифонова І.А.,

відповідача ОСОБА_1

третьої особи - Кралі І.С.

розглянувши у підготовчому засіданні питання про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства Сервісний центр за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До суду з позовом звернувся Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ( далі Прокурор) в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області ( позивач-1, ГУ ДСНС в Одеській області), Одеської обласної військової адміністрації (далі позивач-2, Одеська ОВА) до Комунального підприємства Сервісний центр (далі відповідач, КП Сервісний центр), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства Сервісний центр у вигляді незабезпечення готовності захисної споруди цивільного захисту № 56208, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 108 (приміщення 101) до використання за призначенням;

- зобов`язати Комунальне підприємство Сервісний центр вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисної споруди цивільного захисту № 56208, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 108 (приміщення 101), з метою використання її за призначенням у відповідність до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Ухвалою суду від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеську міську раду, призначено підготовче засідання на 14.03.2024 року.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року зупинено провадження у справі № 420/20/24 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі № 260/4199/22.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08 січня 2026 року о 12:00 годині.

В судовому засіданні 08 січня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Як встановлено судом 04.03.2024 р. судом зареєстровано від Одеської міської ради заяву про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що заступник керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси не наділений положеннями чинного законодавства правом на звернення до суду з відповідним позовом, про що неодноразово у своїх правових висновках зазначав Верховний Суд.

При цьому, 09.12.2025 року судом зареєстровано від Одеської міської ради додаткові пояснення до заяви про залишення позову без розгляду, з урахуванням актуальних висновків Верховного Суду, якими Одеська міська рада підтримує вказану заяву в повному обсязі. Зокрема, покликаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13.03.2025 у справі №420/22302/23, від 27.02.2025 у справі №420/21485/23, від 27.02.2025 у справі №420/17642/22 від 13.02.2025 у справі №420/22442/23, від 30.01.2025 у справі №420/22304/23, Одеська міська рада звертає увагу суду на відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду в інтересах держави в особі ГУ ДСНС України в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації із позовом про зобов`язання балансоутримувача привести захисну споруду цивільного захисту у стан готовності до використання; відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду в інтересах держави в особі ГУ ДСНС України в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації у зв`язку із дією мораторію за здійсненням державного нагляду (контролю), встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303.

У підготовчому засіданні представник Одеської міської ради підтримала заяву про залишення позову без розгляду та просила її задовольнити.

Крім того, 02.01.2026 р. судом зареєстровано від КП Сервісний центр клопотання про залишення позову без розгляду, яке вмотивовано прийняттям Верховним Судом постанови від 30.01.2025 у справі № 420/22304/23, якою касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2024 року у справі за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства «Сервісний центр», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Одеська міська рада, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - без змін. У наведеній постанові Верховним Судом сформовано єдиний підхід у вирішенні питання повноважень прокуратури на звернення до суду з аналогічними позовами та зроблено однозначний висновок про відсутність таких повноважень у останньої з правовим наслідком у вигляді залишення відповідних адміністративних позовів без розгляду. При цьому, дана справа № 420/20/24 є аналогічною вищезгаданій справі № 420/22304/23 (навіть ідентичною за складом її учасників, позовних вимог, підстав тощо), а тому висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.01.2025, враховуючи приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», однозначно підлягають застосуванню під час розгляду даної справи, внаслідок чого позов Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеса в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Сервісний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, на нашу думку, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України..

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Представник ГУ ДСУзНС в Одеській області щодо вирішення вказаного питання поклався на розсуд суду, при цьому зауважив на тому, що на теперішній час КП Сервісний центр забезпечена готовність захисної споруди цивільного захисту № 56208, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 108 (приміщення 101) до використання за призначенням, що зафіксовано в акті від 21.04.2025 р. № 371 про обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, складеного за результатами проведення комплексного обстеження вказаного об`єкту.

Вирішуючи спірні питання в частині повноважень у прокуратури звертатися до суду з цим позовом в інтересах держави в особі ГУ ДСУзНС в Одеській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з частинами 2 та 4 ст.46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частинами 3-5 ст.53 КАС України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст.169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Законом №1697-VІІІ представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону №1697-VІІІ прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Частиною четвертою ст. 23 Законом №1697-VІІІ визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Щодо застосування норм ст. 23 Закону №1697-VІІІ та ст. 53 КАС України стосовно права прокурора на звернення до суду в інтересах держави Верховний Суд вже викладав висновки, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16 у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 23.01.2025 у справі № 520/16197/23, від 24.01.2025 у справах № 520/30126/23 та №520/13228/23, № 400/9970/23, від 30.01.2025 у справі №420/22304/23, від 31.01.2025 № 320/3128/23, від 06.02.2025 у справі №160/18617/23 та багатьох інших. Практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що прокурор, з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього існують виняткові умови та в порядку визначеному законом.

Процесуальний статус прокурора у справі залежить від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах і, визначаючи правовий статус прокурора у судовому процесі для представництва інтересів держави, законодавець зобов`язав останнього навести належне обґрунтування щодо наявності/відсутності таких повноважень.

Водночас суд, зокрема, повинен надати оцінку таким аргументам та, у випадку встановлення відсутності підстав для представництва, застосувати наслідки, передбачені або статтею 169 КАС України, або пунктом 1 частини першої статті 240 КАС України, у разі, якщо провадження у справі ще не було відкрите.

Як вбачається з позову заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, останній звернувся до суду за захистом інтересів держави в особі ГУ ДСНС України в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації з позовом про визнання протиправною бездіяльності балансоутримувача - КП Сервісний центр щодо належного утримання захисної споруди цивільного захисту №56208 площею 74,7 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 108, та зобов`язання вчинити дії щодо приведення її у належний технічний стан.

Підставою звернення до суду в інтересах держави в особі органу ДСНС прокурор, зокрема, посилається на зміни, унесені Законом № 2655-ІХ до пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, що, на думку позивача, урегульовує спірне питання у подібних правовідносинах, оскільки з 29 жовтня 2022 року уточнює повноваження органів ДСНС на звернення до суду з позовами до осіб, на яких покладено обов`язок щодо здійснення контролю за станом утримання захисних споруд.

Аналізуючи зазначені доводи, суд зауважує, що подібне питання щодо повноважень прокурора звернутися до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі органу ДСНС вже досліджувалося Верховним Судом у межах розгляду справи № 520/16197/23, який в постанові від 23 січня 2025 року, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99, акцентував увагу на тому, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той, усупереч закону, не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень у належний спосіб, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону, не здійснює захисту або робить це неналежно, або такий орган взагалі відсутній.

Враховуючи викладене, з урахуванням завдань та функцій прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.07.2018 у справі №822/1169/17, від 13.05.2021 у справі № 806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

При цьому, ні положеннями Кодексу цивільного захисту України, ні іншими законами України не встановлено додаткових підстав для звернення Державної служби України з надзвичайних ситуацій до адміністративного суду з питань щодо належного виконання нею своїх повноважень, окрім тих, які визначені законом.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.01.2025 у справі №400/9970/23 та від 06.02.2025 у справах № 160/18617/23, № 320/11439/22, від 03.03.2025 у справі №260/4199/22 та інших.

Крім того, у постанові від 23.01.2025 у справі № 520/16197/23, Верховний Суд, аналізуючи положення пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України в редакції Закону № 2655-ІХ, підкреслив, що коло правовідносин, у яких територіальний орган ДСНС може бути позивачем, хоча і розширилось, тобто перестало бути виключним, проте потребує чіткої кореляції із положенням закону, який би передбачив відповідний випадок, за якого ДСНС може подати до суду позовну заяву. Іншими словами, у чинній редакції пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України окреслена прив`язка правової підстави звернення до суду із нормою закону, і лише за її наявності ДСНС може набути статусу позивача.

Проаналізувавши чинне законодавство щодо обсягу повноважень ДСНС, Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що законодавець у відповідних профільних нормативно-правових актах не наділив ДСНС правом на звернення до суду із позовом щодо приведення у стан готовності захисних споруд та відповідно правом на оскарження бездіяльності балансоутримувачів щодо допущеного неналежного стану таких захисних споруд.

З огляду на викладене, Державна служба України з надзвичайних ситуацій та її територіальні органи не наділені повноваженнями щодо звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про зобов`язання щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисних споруд цивільного захисту у якості позивача.

При цьому, суд зазначає що здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними центральними органами виконавчої влади, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до вимог законодавства (пункт 12 Порядку № 138).

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі окрім ГУ ДСУзНС в Одеській області також Одеську обласну військову адміністрацію не змінює правового висновку Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Враховуючи, що прокурор у позовній заяві визначив орган, в особі якого він звернувся до суду та захищає інтереси держави, який не має самостійного права на звернення із цим позовом, тобто не може набути статусу позивача, тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч.1 ст. 240 КАС України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 183, п.1 ч.1 ст. 240, 243, 248, 250 КАС України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву Одеської міської ради від 04.03.2024 року про залишення позову без розгляду.

Задовольнити клопотання Комунального підприємства Сервісний центр від 02.01.2026 року про залишення позову без розгляду.

Позовну заяву Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства Сервісний центр за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня з дня складання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 13 січня 2026 року.

Суддя В.А. Дубровна