Справа № 420/29760/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Василяки Д.К.,

за участі: секретаря судового засідання Рудого В.А.,

представника позивача Роїк О.О.,

представника відповідача Довгонос В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням Державної податкової служби України в Одеській області від 19.02.2025 №7399/15-32-24-05-20 на суму 340 грн., №7400/15-32-24-05-20 на суму 1020 грн., №7402/15-32-24-05-20 на суму 8000 грн., №7403/15-32-24-05-20 на суму 1683451,96 грн., №7404/15-32-24-05-20 на суму 140 287, 66 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Одеській області на підставі висновків акту перевірки 19.02.2025 винесено податкові повідомлення-рішення №7399/15-32-24-05-20 на суму 340 грн., №7400/15-32-24-05-20 на суму 1020 грн., №7402/15-32-24-05-20 на суму 8 000 грн., №7403/15-32-24-05-20 на суму 1 683 451, 96 грн., №7404/15-32-24-05-20 на суму 140 287, 66 грн. Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення незаконними та такими, що підлягають, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Ухвалою суду призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 жовтня 2025 року о 11:00 год.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що після перевірки складено Акт №3483/15-32-24-05-15 від 29.01.2025 року, в якому відображено виявлені правопорушення. Зокрема, зафіксовано: · неподання позивачем декларації за 2022 рік; · неутримання та несплата ПДФО та військового збору з іноземного доходу; · незабезпечення збереження і надання контролюючому органу первинних документів; · ненадання відповіді на обов`язковий письмовий запит податкового органу. На підставі Акта перевірки відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.02.2025 №7399/15-32-24-05-20, №7400/15-32-24-05-20, №№73402/15-32- 24-05-20, №7403/15-32-24-05-20, №7404/15-32-24-05-20, якими формалізовано донарахування податкових зобов`язань, а також штрафи за кожне із зазначених правопорушень. Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року виправлено описку в резолютивній частині ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2025 року задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 17.10.2025 здійснено закриття підготовчого провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 13.11.2025 року.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року відкладено судове засідання до 28 листопада 2025 року о 11 год. 00 хв.

28 листопада 2025 року оголошено перерву у судовому засіданні до 05.12.2025 року.

05 грудня 2025 року оголошено перерву у судовому засіданні до 19.12.2025 року.

19 грудня 2025 у судовому засіданні, на підставі статті 227 КАС України, після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення до 23.12.2025 року.

23.12.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі.

У судовому засіданні 23.12.2025 представник позивачки підтримав доводи позовної заяви та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позов заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне: позивач, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України.

Відповідно до листа Державної податкової служби України на адресу Головного управління ДПС в Одеській області від 02.10.2024 №4218/8, надіслано інформацію від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо отримання доходів громадянами України від британського суб`єкта декларування Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки, з метою її відпрацювання шляхом проведення документальних перевірок таких платників.

Як додаток до цього листа ГУ ДПС в Одеській області надана інформація стосовно ОСОБА_1 , отримана від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Головне управління ДПС в Одеській області скерувало на адресу ОСОБА_1 лист від 04.10.2024 № 13795/КРС/15-32-24-05-06, у якому повідомило, що від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії надійшла інформація про отримання адресатом доходів від британського суб`єкта декларування Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2022 року у сумі 204 602,00 доларів США. З метою контролю повноти сплати належних сум податків і зборів до бюджету та руйнування схем ухилення від оподаткування, запропоновано надати обґрунтоване пояснення щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022 рік та надати завірені належним чином копії документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2022 року у тому числі, але не виключно договори, угоди, контракти з суб`єктом господарювання Fenix International Ltd, банківські документи, що підтверджують отримання коштів за здійснені послуги / реалізацію товару, інші документи, які стосуються зазначеного питання, який згідно з довідкою про причини повернення, повернувся із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

05.12.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ 12569-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків - ОСОБА_1 .

У зв`язку з проведення перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області на ім`я ОСОБА_1 складено лист Про надання документів №911/КПР/15-32-24-05-06 від 22.01.2025 року щодо надання у повному обсязі первинних документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2022 року, а саме: укладені контракти, договори з банківськими установами на відкриття рахунків, виписки з банківських рахунків за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, акти виконаних послуг та інші документ и, які є в наявності та які підтверджують отримання чи неотримання доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans. Також у листі просили надати пояснення щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022 рік.

Відповідно до повідомлення від 05.12.2025 року №1321/15-32-24-05 перевірки призначено проводити з 15.01.2025 року.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 05.12.2024 №12569-п а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 05.12.2025 року №1321/15-32-24-05, було направлено засобами поштового зв`язку, однак зазначені листи повернуті, відповідно до позначки у довідках про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки складено 3483/15-32-24-05-15 від 29.01.2025 року.

За висновками Акту перевірки встановлено наступні порушення:

пп. 49.18.4 п. 49.18.4 ст. 49, пп. 162.1.1. п. 162.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.3 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.20, п. 164.2., ст. 164, п.179.1. ст. 179 ПК України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022 рік та не задекларовано суму отриманого доходу у сумі 7482008,70 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, т. 163.1 ст. 163.1, пп 164.1.3 п. 164.1.. н. 164.2.20 п.164.2 ст. 164, п.167.1. ст. 167, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, п.179.7 ст. 179 ПК України не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб всього на 1346761,57 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1 ст. 163.1, пп 164.1.3 п. 164.1., пп. 164.2.20 1.164.2 ст. 164, п.167.1. ст. 167, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, п.179.7 ст. 179, пн. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України внаслідок чого не враховано та не сплачено до бюджету суму військового збору всього на 112230,13 грн.

п.44.1 п.44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів.

пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України в частині ненадання відповіді на запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК України..

На підставі Акту перевірки від 29.01.2025 року відповідачем складено податкові повідомлення-рішення: №7399/15-32-24-05-20 на суму 340 грн., №7400/15-32-24-05-20 на суму 1020 грн., №7402/15-32-24-05-20 на суму 8000 грн., №7403/15-32-24-05-20 на суму 1683451, 96 грн., №7404/15-32-24-05-20 на суму 140287,66 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Нормами ст. 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Нормами пункту 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до наказу від 05.12.2024 року №12569-п щодо фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка.

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України встановлені підстави проведення документальних позапланових перевірок, зокрема:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1);

- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (підпункт 78.1.2).

Отже, ненадання пояснень та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу є підставою проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до ст. 73.3 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Згідно зі ст.. 73.3.1. ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 42.2 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як встановлено судом, отримавши від ДПС України інформацію компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо отримання доходів громадянами України від британського суб`єкта декларування Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки, відповідач скерував на адресу ОСОБА_1 письмовий запит від 04.10.2024 №13795/КПР/15-32-24-05-06, який відповідає статті 73.3 ПК України, містить підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.

У запиті також повідомлено про відповідальність за неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу передбачена п.п. 121.2 ст. 121 Кодексу та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт. Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Зазначено, що у разі ненадання інформації, визначеної, у запиті контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту, Головного управління ДПС в Одеській області будуть вжиті заходи відповідно до п.п. 78.1.1 п.п. 78.1.2 п. 78.2 ст. 78 Кодексу, з урахуванням абзаців 1-4 п.п.69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу.

Згідно з довідкою про причини повернення, повернувся із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Однак, до прийняття наказу про проведення перевірки пояснення та інформацію, визначену у запиті, контролюючому органу у 15 денний строк позивач не надала.

Враховуючи наведене, суд висновує, що документальна позапланова невиїзна перевірка правомірно проведена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а тому доводи позивача про її безпідставність є необґрунтованими.

Суд визнає помилковими твердження позивача відносно того, що вона не була належним чином повідомлена про наявність запиту від відповідача, його не отримувала, а отже була позбавлена можливості або спростувати, або підтвердити викладену в ньому інформацію, оскільки матеріалами справи підтверджено, що запит, наказ про проведення перевірки, повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки направлено засобами поштового зв`язку Укрпошта (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Зазначені поштові відправлення повернулись до контролюючого органу з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Статтею 42 ПК України визначено порядок листування платників податків та контролюючих органів

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). (пункт 42.2 статті 42 ПК України).

За приписами пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У постанові Верховного Суду від 28.07.2025 року у справі №260/4801/25, вказав, що обов`язок забезпечити отримання кореспонденції за податковою адресою покладається на самого платника, а невиконання такого обов`язку не може створювати негативних наслідків для контролюючого органу.

Також, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2025 року у справі №?420/37047/23 зазначено, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання негативних наслідків.

У цій же справі Верховний Суд дійшов висновку, що повернення поштового відправлення з відміткою за закінченням терміну зберігання саме по собі не свідчить про порушення контролюючим органом вимог щодо належного повідомлення платника, якщо документи були надіслані за останньою відомою податковою адресою, яка не була оновлена самим платником.

Позивач не заперечує, що адреса її місця реєстрації - АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведене, судом не встановлено порушення контролюючим органом вимог щодо належного повідомлення платника, оскільки документи були надіслані за останньою відомою податковою адресою позивача та невручені з незалежних від контролюючого органу підстав.

Також судом встановлено, що підставою документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 став лист Державної податкової служби України №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024, у якому зазначено про надіслання інформації, наданої компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, стосовно одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2022 рік.

У додатку до цього листа у переліку фізичних осіб зазначена ОСОБА_1 , яка отримала дохід за створення контенту на платформі в загальній сумі 204602,00 доларів США.

На думку позивача, вказаний лист не може бути підставою перевірки, не є первинним документом, а тому висновки Акту перевірки встановлені за відсутності належних первинних документів, на підставі лише листа, який носить інформаційний характер.

Відповідно до підпункту 72.1.4 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України до податкової інформації відноситься інформація від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів.

Приписами підпункту 53-1.4 пункту 53-1 підрозділу 10 Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що не вважається податковою інформацією, яка може бути використана контролюючим органом для визначення суми податкових зобов`язань платника податків, отримана контролюючим органом від іноземних компетентних органів відповідно до Багатосторонньої угоди CRS, та яка стосується фінансового рахунку або рахунків громадянина України, відкритих у фінансових установах іноземних юрисдикцій, якщо сукупний залишок або вартість усіх фінансових рахунків, власником яких є одна особа - громадянин України, не перевищує еквівалент 250 тисяч доларів США станом на 31 грудня календарного року, який припадає на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2024 №64/2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-IX.

20.03.2023 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2970-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки (далі - Закон), який набрав чинності 28.04.2023.

З 01.07.2023 Закон вимагає від підзвітних фінансових установ України застосовувати заходи належної перевірки до фінансових рахунків для встановлення того, чи є рахунки підзвітними. Якщо рахунок є підзвітним, фінансова установа зобов`язана включити відомості про рахунок до звіту про підзвітні рахунки, та подати цей звіт до Державної Податкової служби України.

Таким чином, нові вимоги щодо перевірки фінансових рахунків та подання за ними звітності до ДПС застосовуються до чотирьох категорій організацій, визначених розділом VII Загального стандарту звітності CRS: депозитарна установа (банки, кредитні спілки, та ін.); кастодіальна установа (депозитарні установи, що здійснюють депозитарну діяльність, номінальні утримувачі); інвестиційна компанія (інвестиційні форми, інститути спільного інвестування, компанії з управління активами та ін.); визначена страхова компанія (страховики, недержавні пенсійні фонди).

У відповідності до підпункту 83.1.2. пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок є податкова інформація.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку, а також інформація, наведена у скарзі покупця (споживача) щодо порушення платником податків встановленого порядку проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій (підпункт 72.1.6. пункту 72.1. статті 72 Податкового кодексу України).

Також, норми статті 72 Податкового кодексу України визначають право контролюючого органу на отримання та використання у своїй діяльності інформації від банків та інших фінансових установ.

Стаття 5 (Обмін інформацією на прохання) Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах зі змінами, внесеними Протоколом про внесення змін і доповнень до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 27.05.2010 (далі - Багатостороння конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України із застереженням Законами України від 17.12.2008 №677-VI та від 11.01.2013 №21-VII та є чинною з 01.07.2009 (зі змінами з 01.09.2013), визначає, що на прохання запитуючої держави запитувана держава надає запитуючій державі будь-яку інформацію, що згадується у статті 4 Багатосторонньої конвенції та стосується конкретних осіб чи операцій.

Відповідно до зазначених положень Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна та Багатосторонньої конвенції та згідно з Порядком обміну податковою інформацією за спеціальними письмовими запитами з компетентними органами іноземних країн, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012 №1247, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2012 за № 2171/22483 (далі - Порядок), ДПС України отримано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, стосовно одержання доходів фізичними особами резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки.

Статтею 22 Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах зі змінами, внесеними Протоколом про внесення змін і доповнень до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 27.05.2010 (далі Багатостороння конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України із застереженням Законами України від 17.12.2008 року №677-VI та від 11.01.2013 року №21-VII та є чинною з 01.07.2009 (зі змінами з 01.09.2013) визначено, що з будь якою інформацією, отриманою Стороною згідно із Багатосторонньою конвенцією, поводяться як з таємною, така інформація захищається так само, як інформація, отримана відповідно до внутрішнього законодавства цієї Сторони, настільки, наскільки це є необхіднім для забезпечення необхідного рівня захисту особових даних, відповідно до гарантій, які можуть зазначатися Стороною, яка надає інформацію, та які вимагаються відповідно до її внутрішнього законодавства. Така інформація в будь-якому разі розголошується лише особам або органам (зокрема, судам та адміністративним чи наглядовим органам), які причетні до оцінки, збору або стягнення податків цієї Сторони, до здійснення виконавчих заходів або кримінального переслідування стосовно податків цієї Сторони чи до прийняття рішень за апеляціями стосовно податків цієї Сторони, чи до нагляду за зазначеним вище. Ця інформація може використовуватися лише особами чи органами, зазначеними вище, і тільки для цих цілей. Незважаючи на положення пункту 1 статті 22 Багатосторонньої конвенції, вони можуть розголошувати її під час відкритого судового розгляду або в судових рішеннях, які стосуються таких податків.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн, затверджений наказом Мінфіна від 16.04.2022 №118 ( далі - Порядок №118).

Порядок №118 спрямований на забезпечення ефективного обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних держав за спеціальними запитами про надання податкової інформації.

Згідно підпункту 51 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює взаємодію та обмін інформацією з компетентними органами іноземної юрисдикції згідно із законодавством, міжнародними договорами України.

На сьогодні між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до положень таких міжнародних договорів.

Згідно з пунктом 1 статті 27 Конвенції компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, яка є очікувано значимою для виконання положень цієї Конвенції або адміністрування чи виконання національних законів , що стосуються податків будь - якого виду та визначення, які стягуються від імені Договірних Держав або їхніх адміністративно - територіальних одиниць, або місцевих органів влади тієї мірою, якою оподаткування, згідно з такими законами, не суперечить цій Конвенції.

Відповідно до пункту 2 статті 27 Конвенції будь - яка інформація, одержана Договірною Державою відповідно до пункту 1, вважається конфіденційною так само, як і інформація, що одержана відповідно до національного законодавства цієї Держави, вона може розкриватися тільки особам або органом влади (у тому числі судам і адміністративним органам), які займаються нарахуванням або збором, примусовим стягненням податків, зазначених у пункті 1, або судовим розслідуванням, або розглядом апеляцій стосовно таких податків, або наглядом за вищенаведеним. Такі особи або органи використовують інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію під час відкритого судового засідання або в тексті судових рішень.

Так, листом від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07 Державною податковою службою України на адресу Головних управлінь ДПС в областях та м. Києві, в тому числі і відповідача, було направлено інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, стосовно одержання доходів фізичними особами резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки.

Зазначені відомості використано при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 з питань повноти нарахування податків і зборів з отриманого доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlуFans, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, результати якої оформлені Актом перевірки.

Отже, Головним управлінням ДПС в Одеській області використано інформацію, що надана ДПС України листом від 02.10.2024 та, відповідно, Інформацію від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans з наданням відомостей щодо загальної кількості та вартості транзакцій в доларах США, розпорядником якої є ДПС України та яка підлягає розголошенню в спосіб визначений законом.

Суд вважає, що лист Державної податкової служби України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-03-07 з наданням відомостей щодо загальної кількості та вартості транзакцій в доларах США, отриманих від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans, відповідно до якого позивач отримала доходи від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans в 2022 році, який підлягає обов`язковому річному декларуванню та самостійному визначенню і сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору, є належною податковою інформацією, що свідчила про порушення платником податків податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином інформація отримана від компетентного органу іноземної держави і яка містить конкретні дані про платника (персональні дані позивачки, суму нарахованого їй доходу) підпадає під ознаки податкової інформації. Відсутність первинних документів від іноземної компанії не впливає на достовірність отриманих даних, достатнім є факт їх офіційного отримання від компетентного органу іншої держави, що спростовує заперечення позивачки та підтверджує законність висновків перевірки.

Окремо суд зауважує, що згадані двосторонні та багатосторонні Конвенції, Податковий кодекс України, а також Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.04.2022 р. № 118, не висувають жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження первинно наданої інформації для її обов`язкового врахування податковими органами; достатнім є сам факт отримання офіційних даних від компетентного органу іншої держави.

Відтак суд відхиляє твердження позивача про те, що інформація ДПС України не є первинним документом в розумінні норм Податкового кодексу України, а є засобом листування між Державною податковою службою України та відповідачем.

Щодо виявлених контролюючим органом порушень податкового законодавства позивачкою суд зазначає, що відповідно до п 13.3 ст. 13, доходи, отримані фізичною особою - резидентом з джерел походження за межами України, включаються до складу загального річного оподаткованого доходу, крім доходів, що не підлягають оподаткуванню в Україні відповідно до положень цього Кодексу чи міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, дохід, отриманий з джерел за межами України, будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Відповідно до пп. 162.1.1 п.162.1 ст. 162 Кодексу, платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп. 163.1.1 п.163.1 ст. 163 Кодексу, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп. 163.1.3 п.163.1 ст. 163 Кодексу, об`єктом оподаткування резидента є іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Кодексу, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 Кодексу, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Кодексу, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 Кодексу, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164 Кодексу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до п. 164.3 ст. 164 Кодексу, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так негрошовій формах.

Відповідно до п. 164.4 ст. 164 Кодексу, під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Кодексу, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст. 168 Кодексу.

Відповідно до пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Кодексу, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Відповідно до пп. 170.11.1 п.170.11 ст. 170 Кодексу, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Кодексу, платники податку зобов`язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Одночасно доходи, визначені ст. 163 Кодексу, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5% від об`єкта оподаткування (п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу).

Відповідно до пп. 1.1 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 1.2 п.16 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 1.3 п.16 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4, 16.1.5, 16.1.6 та 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 Кодексу, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Пунктом 49.1 статті 49 Кодексу, передбачено що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пп. 49.18.4 п.49.18 ст. 49 Кодексу, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно п. 179.1 ст. 179 Кодексу, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкова декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Під час перевірки встановлено, що фізична особа - платник податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), отримала дохід протягом 2022 року за створення контенту на платформі OnlyFans у загальній сумі 204602,00 доларів США.

Документом, що підтверджує отримання доходу громадянами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans є письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, яка містить у тому числі персональні дані громадянки ОСОБА_2 як отримувача зазначеного доходу.

При цьому, доказів сплати позивачкою податків з отриманого доходу в країні його походження, з метою застосовування положень Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, позивачкою не надано.

Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік позивачкою до податкового органу не подані, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми отриманого доходу не нараховано та не сплачено. Позивачем несплату податків та зборів, а також неподання декларацій не спростовано.

Щодо правомірності податкових повідомлень рішень Головного управління ДПС в Одеській області, якими встановлено ненадання позивачем контролюючому органу первинних документів та застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн (ненадання контролюючому органу первинних документів), та ненадання документів на запит контролюючого органу та застосовано штрафні санкції у сумі 8000 грн, суд виходить з такого: згідно з вимогами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

За правилами п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.3 ст.42 Податкового кодексу України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України)

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Відповідно до п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень,

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено запит позивачу щодо надання під час проведення перевірки документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки. Запит направлено на податкову адресу ОСОБА_1 .

В ході перевірки та станом на кінець перевірки фізичною особою платником податків ОСОБА_1 первинні документи (виписки банку, інвойси, тощо) не надано.

З огляду на наведене, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів направлення на податкову адресу позивача запиту та невручення його з незалежних від контролюючого органу підстав, у контексті спірних правовідносин та встановлених обставин у даній справі, суд доходить висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області, яким встановлено ненадання позивачем контролюючому органу первинних документів та застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн, не може бути визнане протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд також не вбачає підстав щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області щодо ненадання документів на запит контролюючого органу, оскільки матеріалами справи підтверджено направлення відповідачем запиту щодо надання документів на податкову адресу ОСОБА_1 .

При цьому обов`язок щодо надання документів позивачем виконано не було, відповідь на запит не надано, документи до перевірки не надано, про що складено Акт про ненадання документів №413/15-32-24-5-16 вiд 28.01.2025 року.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та позивачкою висновки щодо отримання коштів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2020 - 2022 роки не спростовані.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77-78, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З огляду на періодичну відсутність електроенергії, тривалість повітряних тривог, повний текст рішення складено та підписано суддею 12 січня 2026 року.

Суддя Д.К. Василяка

.