Справа № 580/14041/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 січня 2026 року Справа № 580/14041/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Головне управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18004, м. Черкаси, пр. Хіміків, 50), Поліщука Максима Борисовича старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18004, м. Черкаси, пр. Хіміків, 50) в якому просить:

-визнати виконання ОСОБА_1 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі № 580/6975/24;

-визнати протиправними дії та рішення державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення;

-визнати протиправними та скасувати постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №79181286 від 15.12.2025 року, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, постанову про арешт коштів боржника ВП №79181286 від 24.09.2025 року, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №79181286 від 24.09.2025 року, постанову про розшук майна боржника ВП №79181286 від 03.10.2025 року.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Однак, ухвалою суду від 23.12.2025 позов залишено без руху для подання позивачем до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначивши підстави поважності пропуску строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з вимогами про оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про арешт коштів боржника ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про стягнення виконавчого збору ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про розшук майна боржника ВП №79181286 від 03.10.2025 року.

На виконання ухвали про залишення без руху, позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення вказано, що не може йти мова поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №79181286 постановлена 15 грудня 2025 року.

Проте, як встановлено судом, 05.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду в межах справи №580/6975/24 з скаргою на дії державної виконавчої служби, в якій просила визнати протиправними дії вчинені у ВП №79181286.

При чому, скарги на дії державної виконавчої служби, на які посилається ОСОБА_1 , адресовані Черкаському окружному адміністративному суду в межах справи №580/6975/24, а не відділу ДВС.

За таких обставин, з урахуванням функціонування автоматизованої системи виконавчих проваджень, ОСОБА_1 знала 05.10.2025 про винесення спірних постанов від 24.09.2025, однак до суду з позовом звернулася засобами "Електронний суд" 18.12.2025.

Суд також звернув увагу на надані матеріали виконавчого провадження, в яких наявна платіжна інструкція АТ КБ «Приватбанк» №54428 від 24.09.2025, згідно якої сплачено Першому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13693,85 грн. з призначенням платежу: стягнення за ВП №79181286 з виконання виконавчого документа №580/6975/24 від 07.08.2025.

Суд вказує, що порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, ч. 1 ст. 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 знала 05.10.2025 про винесення спірних постанов від 24.09.2025.

Суд наголошує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що позивачем не зазначено обставин, що є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача та в свою чергу об`єктивно унеможливили б звернення позивача із даним позовом протягом строків передбачених ст. 287 КАС України, суд дійшов висновку про недостатність вказаних причин пропуску строку звернення до суду для визнання їх поважними, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду із заявлених підстав.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку що до вказаних правовідносин слід застосувати приписи ст. 123 КАС України, якими врегульовані наслідки пропуску строку звернення до суду та залишити позовну заяву в частині позовних вимог без розгляду.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду, в частині позовних вимог щодо оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про арешт коштів боржника ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про стягнення виконавчого збору ВП №79181286 від 24.09.2025 року.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Поліщука Максима Борисовича старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Головне управління ДПС у Черкаській області, без розгляду, в частині позовних вимог, щодо оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про арешт коштів боржника ВП №79181286 від 24.09.2025 року, про стягнення виконавчого збору ВП №79181286 від 24.09.2025 року.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяПетро ПАЛАМАР