Справа № 320/52888/25
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2026 року м. Київ № 320/52888/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБЕРРІ»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБЕРРІ» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: № 13239478/44310406 від 03.09.2025; № 13228191/44310406 від 01.09.2025; №13239485/44310406 від 03.09.2025; №13228190/44310406 від 01.09.2025; №13251722/44310406 від 08.09.2025 року; №13251708/44310406 від 08.09.2025; №13239480/44310406 від 03.09.2025; №13244488/44310406 від 04.09.2025; №13244486/44310406 від 04.09.2025; №13251715/44310406 від 08.09.2025; №13251719/44310406 від 08.09.2025; №13251723/44310406 від 08.09.2025; №13239479/44310406 від 03.09.2025 року; №13239481/44310406 від 29.07.2025 року; №13239483/44310406 від 03.09.2025 року; №13251710/44310406 від 08.09.2025 року; №13251718/44310406 від 08.09.2025 року; №13244489/44310406 від 04.09.2025 року; №13251713/44310406 від 08.09.2025 року; №13244485/44310406 від 04.09.2025 року; №13251717/44310406 від 08.09.2025 року; №13239486/44310406 від 03.09.2025 року; №13244484/44310406 від 04.09.2025 року; №13228197/44310406 від 01.09.2025 року; №13244487/44310406 від 04.09.2025 року; №13251706/44310406 від 08.09.2025 року; №13251704/44310406 від 08.09.2025 року; №13251707/44310406 від 08.09.2025 року; №13239482/44310406 від 03.09.2025 року; №13228192/44310406 від 01.09.2025 року; №13251712/44310406 від 08.09.2025 року; №13228196/44310406 від 01.09.2025 року; №13239477/44310406 від 03.09.2025 року; №13239484/44310406 від 03.09.2025 року; №13251720/44310406 від 08.09.2025 року; №13251714/44310406 від 08.09.2025 року; №13228195/44310406 від 01.09.2025 року; №13251716/44310406 від 08.09.2025 року; №13251709/44310406 від 08.09.2025 року; №13228189/44310406 від 01.09.2025 року; №13228187/44310406 від 01.09.2025 року; №13251721/44310406 від 08.09.2025 року; №13228194/44310406 від 01.09.2025 року; №13228193/44310406 від 01.09.2025 року; №13228188/44310406 від 01.09.2025 року; №13228186/44310406 від 01.09.2025 року; №13251705/44310406 від 08.09.2025 року; №13251711/44310406 від 08.09.2025 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБЕРРІ» податкові накладні датою їх подання, а саме: №161 від 21.07.2025 року, №163 від 21.07.2025 року, №151 від 18.07.2025 року, №149 від 18.07.2025 року, №168 від 22.07.2025 року, №193 від 24.07.2025 року, №226 від 28.07.2025 року, № 218 від 28.07.2025 року, №216 від 28.07.2025 року, №233 від 29.07.2025 року, №225 від 29.07.2025 року, №237 від 29.07.2025 року, №245 від 29.07.2025 року, №241 від 29.07.2025 року, №267 від 31.07.2025 року, №249 від 30.07.2025 року, №229 від 29.07.2025 року, №228 від 29.07.2025 року, №246 від 29.07.2025 року, №230 від 29.07.2025 року, №240 від 29.07.2025 року, №260 від 31.07.2025 року, №235 від 29.07.2025 року, №224 від 28.07.2025 року, №242 від 29.07.2025 року, №263 від 31.07.2025 року, №264 від 31.07.2025 року, №253 від 30.07.2025 року, №248 від 30.07.2025 року, №266 від 31.07.2022 року, №167 від 21.07.2025 року, №211 від 25.07.2025 року, №177 від 22.07.2025 року, №209 від 25.07.2025 року, №178 від 22.07.2025 року, №183 від 23.07.2025 року, №212 від 25.07.2025 року, №206 від 25.07.2025 року, №172 від 22.07.2025 року, №213 від 25.07.2025 року, №176 від 22.07.2025 року, №124 від 22.07.2025 року, №190 від 24.07.2025 року, №191 від 24.07.2025 року, №201 від 25.07.2025 року, №169 від 22.07.2025 року, №198 від 24.07.2025 року, №204 від 25.07.2025 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами опрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на адміністративний позов, в якому податковий орган також просить суд про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно достатті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Частиною шостоюстатті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ч.4 ст. 257 КАС України).

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. (ч.3 ст. 257 КАС України).

Враховуючи предмет спору, заявлений позивачем в межах даного спору та норми законодавства, суд зазначає, що дана справа не визначена у переліку частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, який імперативно передбачає розгляд деяких категорій справ за правилами загального провадження.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи, суд вважає, що вказаний спір може бути розглянутий в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає, що дана адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не є справою, яка підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заявник у заяві не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Крім того, заявник не пояснив, у чому полягає складність предмету доказування, яка має визначатися судом як вирішальна обставина для призначення розгляду справи у судовому засіданні.

Частинами першою, восьмою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що сторони не обмежені у праві подання до суду доказів, які стосуються предмету спору, подання до суду письмових пояснень, заяв та клопотань яким буде надана відповідна правова оцінка.

Водночас, зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відповідач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Оскільки, суд вважає необґрунтованим та немотивованим клопотання відповідача щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання, у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 243, 248, 257, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, - відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Панова Г. В.