Справа № 320/41042/25
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року № 320/41042/25

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лапія С.М.,

за участі: секретаря судового засідання Пономаренко Б.В.,

представника позивача Фур`яка Я.А.,

представника відповідача Франчука Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ТОВ "ФАРМА СТАРТ" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.05.2025 №1105/Ж10/31-00-07-01-02-27 та №1108/Ж10/31-00-07-01-02-07,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ "ФАРМА СТАРТ" з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.05.2025 №1105/Ж10/31-00-07-01-02-27 та №1108/Ж10/31-00-07-01-02-07.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Фарма Старт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2018 по 30.09.2024 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2024.

За результатами перевірки складено акт від 14.04.2025 №1079 /Ж5/31-00-07-01- 02-22/30117001.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на суму 117 757 181 грн; пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57 ПК України у результаті несвоєчасної сплати податку на прибуток у розмірі 474 515 грн згідно поданої уточнюючої Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік від 03.10.2022 №; пп. 14.1.108, пл. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 62 627 770 грн.

На підставі акту перевірки Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 27.05.2025 № 1105/Ж10/31-00-07-01-02-07 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 78 284 720,50 грн, у тому числі на 62 627 770 грн за основним платежем та на суму 15 656 942,50 грн за штрафними санкціями;

від 27.05.2025 №1108/10/31-00-07-01-02-07 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 141 103 959 грн, в тому числі на суму 117 757 181 грн за основним платежем та на суму 23 346 778 грн за штрафними санкціями;

від 27.05.2025 №1104/10/31-00-07-01-02-07 про застосування штрафних санкцій у розмірі 23 725,75 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем подано скаргу до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 06.08.2025 №22754/6/99-00-06-01-01-06 скаргу позивача задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.05.2025 №1104/10/31-00-07-01-02-07; податкові повідомлення-рішення від 27.05.2025 № 1105/Ж10/31-00-07-01-02-07 та №1108/10/31-00-07-01-02-07 залишено без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 ПК України.

Згідно з п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені ПК України (п.п. 83.1.1); податкова інформація (п.п. 83.1.2); експертні висновки (п.п. 83.По¬судові рішення (п.п. 83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені ПК України або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (п.п. 83.1.6).

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг,-

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 196 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу

платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашенню податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правова позиція щодо підтвердження підстав для формування даних податкового обліку за господарськими операціями з отримання маркетингових послуг викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі №640/7244/19, від 15.04.2021 у справі №804/2949/16, від 25.02.2021 у справі №816/2815/14, від 10.03.2020 у справі №816/91/17, від 24.04.2018 у справі №821/1344/17.

Так, у постанові від 25.02.2021 у справі №816/2815/14 Верховний Суд зазначив таке:

Згідно з підпунктом 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги-з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Для здійснення маркетингової діяльності підприємство повинно проводити комплексні дослідження ринку здійснювати аналіз ринку, сегментувати ринок, позиціонувати товар тощо.

Головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв`язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку.

Підтвердженням зв`язку витрат на маркетингові послуги з господарською діяльністю суб`єкта господарювання можуть бути наказ по підприємству на необхідність, проведення таких маркетингових досліджень, час проведення, територію, межі тощо, договір на проведення маркетингових досліджень із зазначенням виду маркетингових досліджень, мету проведення тощо.

На підтвердження фактичного отримання маркетингових послуг можуть бути надані акт приймання-передачі послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг, звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику.

З урахуванням приписів пункту 2 частини 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу яка брала участь у господарській операції. В актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.

У звіті про проведення маркетингових досліджень повинна міститися інформація, зокрема, про аналіз конкуренції між найбільшими виробниками на оптовому та роздрібному ринках продажу і оцінку рівня конкуренції, основні тенденції розвитку ринку, динаміку зміни цін, асортимент продукції (товару), політику ціноутворення, аналіз імпорту й експорту продукції (товарів) та їх вплив на ринок, потенційних споживачів і кількісні показники (місткість ринку) планового продажу, прогнозований план продажу, оцінку ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту, прогнозований рівень рентабельності, термін окупності проекту, висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.

Таким чином, лише при дотриманні вищезазначених умов платники податку мають право віднести витрати на маркетингові послуги до складу податкового кредиту.

Скаржник у касаційній скарзі наполягає на підтвердженні первинними документами надання позивачу маркетингових послуг наведеними вище суб`єктами господарювання.

Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що звіти Товариства з обмеженою відповідальністю ... про маркетингові дослідження мають лише загальний пізнавальний та інформаційний характер і не містять жодних результатів та рекомендацій, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства.

У позивача відсутні документи, що дали б змогу чітко відстежити результат замовлених робіт (послуг). Будь-яких документів на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності платника не представлено. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що виконавці за відсутності звітів взагалі вивчали, досліджували та аналізували споживчий попит на ринку, на якому здійснює свою діяльність позивач; у справі відсутні докази того, яким чином надавалися маркетингові послуги, який практичний результат їх використання позивачем.

З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку, що встановлені судом апеляційної інстанції обставини підтверджують, що надані послуги не є послугами у розумінні підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та зазначає, що формально складені первинні документи не можуть слугувати належною підставою для формування даних податкового обліку.

Як вже зазначалось, податковою перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 188.1, 198.1, 198.2, 198.3, 198.6, 200.1, 200.4 ПК України з урахуванням п. 14.1.36, 14.1.108, 14.1.185, 44.1 ПК України, в результаті чого, на думку відповідача, позивачем занижено податкове зобов`язання з податку на прибуток на суму 117 575 181 грн та ПДВ на суму 62 627 770 грн.

Щодо надання маркетингових послуг ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» суд зазначає таке.

Судом встановлено, що між ТОВ «Фарма Старт» (Замовник) та ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» (Виконавець) укладено договір від 02.01.2019 №ACINO-FS/1/2019 про надання маркетингових послуг з додатками до нього, перелік яких наведено в акті перевірки.

Відповідно умов зазначеного договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок здійснювати заходи із надання послуг із просування, рекламування та стимулювання збуту рецептурних лікарських препаратів Замовника на умовах, визначених в Додатках до Договору на території України, а саме такі: послуги із просування лікарських засобів, що виконуються фахівцями з медичних питань, старшими фахівцями з медичних питань, менеджерами з питань регіонального розвитку; послуги з організації заходів з інформування медичної спільноти щодо властивостей застосування лікарських засобів та лікування відповідних захворювань; консультаційні послуги.

Актом перевірки зафіксовано, що відповідно до п. 3.1 Договору Виконавець зобов`язується:

надавати на ринку України маркетингові та інформаційні послуги шляхом надання спеціалістам охорони здоров`я інформації щодо рецептурних лікарських засобів, щодо яких отримано відповідне доручення Замовника, із використанням інформаційних матеріалів, які надаються Замовником, або які ним узгоджені у письмовому вигляді;

брати участь у спеціалізованих конференціях, а також організовувати семінари для лікарів/спеціалістів щодо лікарських засобів, які просуваються;

відвідувати лікарів з метою інформування щодо властивостей лікарських засобів та для збирання інформації про побічні реакції на індивідуальній основі та відповідно до заздалегідь погодженої кількості та частоти відвідувань;

регулярно звітувати Замовнику про фактичну кількість здійснених відвідувань, проведених круглих столів, конференцій та інших заходів, спрямованих на просування лікарських засобів;

при наданні послуг точно та неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства України, а також вимог Політик Замовника із питань найкращої практики промоції лікарських засобів та запобігання корупції, включаючи ті, що викладені в Додатку №l до Договору;

оформити Замовнику податкову накладну за першою подією (отримання грошей чи відвантаження товарів), оформлену відповідно до правил, установлених п. 201.1 ПК України, яку зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) відповідно до правил, установлених п. 201.10 ПК України;

не залучати третіх осіб до надання послуг без їх попереднього письмового погодження із Замовником.

У межах Договору укладено Додатки, які є його невід`ємною частиною: від 02.01.2019 №1, №2, №3; від 01.10.2019 №4, №5; від 02.01.2020 №6, №7; від 31.03.2020 №8; від 01.07.2020 №9, №10; від 01.10.2020 №11; від 02.01.2021 №12, №13; від 01.04.2021 №14; від 01.07.2021 №15; від 01.10.2021 №16; від 02.01.2022 №17, № 18; від 01.07.2022 №19, від 01.10.2022 №20; від 02.01.2023 №21, №22.

На підтвердження реальності господарської операції позивачем надано наступні документи:

специфікації щодо послуг із просування лікарських засобів, у яких містяться відомості про найменування та тип продукту, період інформування спеціалістів у сфері охорони здоров`я, посади працівників, які проводять візити, кількість спеціалістів у сфері здоров`я, кількість візитів до закладів охорони здоров`я, запланована вартість послуг;

акти здачі-прийняття робіт щодо послуг із просування лікарських засобів, які оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

звіти щодо надання маркетингових послуг, які містять інформацію про локації, бізнес-юніт, посади, регіони, періоди здійснення візитної активності, загальна кількість візитів по регіонах;

звіти про надання послуг щодо візитної активності, які містять інформацію про бізнес-юніт, куратора, медичного представника, посади, область, населений пункт на території, якої здійснюється візитна активність, установа, її тип та адреса установи, в яку здійснювалися візити, таргет-група та специалізація лікарів, ПІБ лікарів (аптекарів), тип візиту, місяць, день, рік візитів.

Згідно аналізу документів, наданих в ході перевірки, зокрема: договорів з додатками, додатковими угодами, специфікаціями до додатків до договору, актів здачі- приймання робіт (надання послуг), щоквартальних звітів про виконання ТОВ «АСІНО Україна» умов Договору від 02.01.2019 №ACINO-FS/1/201, перевіркою встановлено, що ТОВ «Фарма Старт» за період з 01.01.2019 по 31.03.2023 отримано маркетингових послуг від ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» на загальну суму 654 206 558,90 грн, крім того ПДВ 130 841 331,80 грн, у тому числі: звіт про виконані послуги щодо здійснених відвідувань лікарів та фармацевтів у загальній кількості візитів 868 596 штатними працівниками ТОВ «АСІНО Україна» з метою інформування щодо властивостей лікарських засобів та для збирання інформації про побічні реакції на індивідуальній основі та відповідно до заздалегідь погодженої кількості та частоти відвідувань на суму 562 048 425 грн, крім того ПДВ 112 409 685 грн; звіт про виконані послуги ТОВ «АСІНО Україна» щодо організації заходів (конференцій, круглих столів, семінарів тощо) з інформування медичної спільноти щодо властивостей застосування лікарських засобів та лікування відповідних захворювань на суму 92 158 133,90 грн, крім того ПДВ 18 431 626,80 грн.

У Звіті по фінансові результати витрати з маркетингових послуг задекларовано у складі витрат на збут по рядку 2150 «Витрати на збут» за період з 01.01.2019 по 31.03.2023 по маркетинговим послугам сформовано витрати на суму 654 206 559 грн та в податкових деклараціях з податку на додану вартість сформовано податковий кредит на суму ПДВ 130 841 312 грн.

Так, за період з 01.07.2018 по 30.09.2024 згідно договору ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» просування лікарських засобів здійснювалося у формі візитів до спеціалістів у сфері охорони здоров`я (далі - СО3), які працюють у закладах охорони здоров`я, зокрема аптеках та лікарнях (далі - ЗОЗ). Мета зазначених послуг полягала у інформуванні щодо властивостей лікарських засобів, виробником яких є ТОВ «Фарма Старт», та збирання інформації про побічні реакції на індивідуальній основі та відповідно до заздалегідь погодженої кількості та частоти відвідувань.

Щодо витрат позивачем на маркетингові послуги за Договором, то суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується повнота та реальність таких витрат, при цьому суд зазначає, що вони підтверджуються договорами цивільно-правового характеру та додатками до них, актами приймання-передачі, рахункам на оплату послуг, кошторисами, звітами, видатковими накладними, витягами з CRM системи стосовно візитів до СОЗ (зазначені документи додані до матеріалів справи).

Виходячи з викладеного, факт надання таких послуг підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг, звітами про надані послуги, податковими накладними, платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи

Суд наголошує, що відповідач не має жодних зауважень щодо відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів, що підтверджується актом перевірки.

Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду чинним законодавством не передбачена вимога щодо ступеню деталізації опису здійснених господарських операцій в первинних документах.

Вищезазначена правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, але не виключно у постановах: від 12.02.2020 у справі № 813/3577/13-а/, від 20.03.2020 у справі № 560/3956/18; від 15.04.2020 у справі № 240/5420/18; від 02.07.2020 у справі № 560/711/19.

Відповідно до п. 12.14 Договору: «Виконавець надає Замовнику Інформацію про побічні реакції та/або відсутність ефективності, додаткову інформацію щодо подальшого спостереження, інформацію щодо безпеки застосування лікарських засобів Замовника за формою, передбаченою в Додатку № 2 до цього Договору, протягом 24 годин від дати одержання первинної Інформації», що є досить типовим формулюванням.

Тобто, Договором передбачено, що вищевказана інформація (щодо фармаконагляду) передається ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» на користь позивача лише у випадку її отримання від медичних працівників, які безпосередньо призначали такі лікарські засоби пацієнтам, якщо були такі в їх медичній практиці.

Тобто, надання маркетингових послуг/складення актів наданих маркетингових послуг чи звітів про надання таких послуг та надання вищезазначеної інформації - це дві різні в часі події, які не залежать один від одного.

Відповідно до п. 1 розділу 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 27.12.2006 №898 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду за побічними реакціями лікарських засобів, дозволених до медичного застосування» (далі - Наказ № 898) фармаконагляд - процес, пов`язаний із виявленням, збором, оцінкою, вивченням та запобіганням виникненню побічних реакцій, несприятливих подій після імунізації / туберкулінодіагностики та будь-яких інших питань, пов`язаних з безпекою та ефективністю застосування лікарських засобів, вакцин, туберкуліну.

Як встановлено судом та зазначено у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі 320/12592/24, ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» звернулося із листом від 08.01.2024 № 03/24 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (далі - ДЕЦ МОЗ) стосовно надання інформації про кількість отриманих повідомлень про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів, які були надіслані ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» через персональний електронний кабінет заявника до Автоматизованої інформаційної системи з фармаконагляду (далі - АІСФ) за період 2021-2023 років.

Листом від 19.01.2024 № 17/ПР ДЕЦ МОЗ надало інформацію щодо переліку повідомлень ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів, які надсилалися до АІСФ.

З вказаної інформації вбачається, що ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» за період з 2021-2023 роки надіслало всього 3 442 повідомлень стосовно побічних реакцій та/або відсутності ефективності лікарських засобів, виробником більшості з яких є позивач. Кожне повідомлення містило дані щодо реєстраційного номеру такого повідомлення, віку / дати народження пацієнтів, їхні ініціали, назву лікарського засобу, дату отримання повідомлення ДЕЦ МОЗ.

Вищезазначене підтверджує, що ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» в повній мірі виконало свої зобов`язання з фармаконагляду, надавши ДЕЦ МОЗ інформацію про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів, виробником яких є позивач.

При цьому, як вже зазначалось, інформація про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів, виробником яких є позивач, не стосується надання маркетингових послуг, а тому така інформація не повинна була зазначатися ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» в актах приймання-передачі наданих послуг і звітах про надані послуги.

Той факт, що Договір між позивачем та ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» містить посилання на необхідність надання ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» на користь позивача вищезазначеної інформації, не свідчить про те, що вказані дані мають зазначатися саме в актах наданих послуг / звітах про надані послуги.

Більше того, Договором визначено, що ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» надає позивачу вказану вище інформацію протягом 24 годин після одержання ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» первинної інформації (тобто інформації про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів безпосередньо від лікарів).

З огляду на це посилання відповідача на дефектність актів наданих послуг / звітів про надані послуги через відсутність в них інформації про побічні реакції та/або оцінки ефективності лікарських засобів є необґрунтованим.

Виходячи з п. 1 розділу 1 Наказу № 898 побічна реакція - будь-яка ненавмисна і шкідлива реакція на лікарський засіб; будь-яка ненавмисна і шкідлива реакція на вакцину, туберкулін, якщо вона спричинена чи прискорена активним компонентом (одним з інших компонентів) або пов`язана з порушеннями, що виникають у процесі виробництва вакцини, туберкуліну, включаючи пристрій для введення, що надається виробником.

Побічні реакції можуть бути 2 видів: непередбачені - побічні реакції, характер або тяжкість яких не узгоджується з наявною інформацією про лікарський засіб (наприклад, з брошурою дослідника для незареєстрованого лікарського засобу або з листком-вкладишем/інструкцією для медичного застосування зареєстрованого лікарського засобу); передбачені - побічні реакції, характер або тяжкість яких узгоджується з наявною інформацією про лікарський засіб (наприклад, з листком-вкладишем/інструкцією для медичного застосування зареєстрованого лікарського засобу).

Лікарі усіх закладів охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форм власності, та виробники/заявники (або їх представники) повинні своєчасно подавати вірогідну інформацію про випадки побічних реакцій лікарських засобів. Виробник, заявник або представник повинні забезпечити функціонування належної системи збирання, оцінювання та подання до уповноваженого органу вірогідної інформації про побічні реакції лікарських засобів, а також будь-яких інших даних, необхідних для оцінки ризику і користі при медичному застосуванні лікарського засобу, що є обов`язковою умовою знаходження лікарського засобу на фармацевтичному ринку України.

Тобто, обмін інформацією про побічні реакції (непередбачені і передбачені, серйозні і несерйозні) та/або відсутність ефективності лікарських засобів, виробником яких є ТОВ «Фарма Старт» (первинне повідомлення), додаткової інформації щодо подальшого спостереження випадків (наступне повідомлення) та відомостей щодо безпеки застосування лікарських засобів здійснюється відповідно чинного законодавства України та в рамках нагляду за побічними реакціями лікарських засобів, дозволених до медичного застосування.

Як зазначалося вище, ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» повідомляло ДЕЦ МОЗ про побічні реакції та/або відсутність ефективності лікарських засобів, шляхом надсилання таких повідомлень до АІСФ.

Отже, твердження відповідача про нереальність маркетингових послуг через відсутність в актах та звітах наданих послуг, складених ТОВ «АСІНО УКРАЇНА», інформації щодо побічних реакцій, ефективності лікарських засобів, подальшого спостереження випадків, безпеки застосування лікарських засобів, є безпідставним.

Суд звертає увагу, що реальність маркетингових послуг, а саме промоції лікарських засобів рецептурного характеру шляхом здійснення візитів медичних представників ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» до лікарів з метою інформування про характеристики та властивості лікарських засобів, підтверджується по кожному візиту протягом періоду, що перевірявся, даними CRM системи, що знаходиться під постійним контролем Департаменту ТОВ «АСІНО УКРАЇНА», витяги із якої надавались відповідачу, а саме:

- Витягами із CRM системи стосовно візитів медичних представників до лікарів;

Такі витяги містять інформацію стосовно GPS трекінгу переміщення медичних представників до лікарень, маршрут руху, ПІБ лікаря, ПІБ медичного представника, дату та час візиту, назву лікарні;

- Анкетами оцінки якості співпраці з фахівцями з медичних питань.

Згідно з вказаними анкетами лікарі оцінювали якість інформування медичними представниками ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» про лікарські засоби виробництва позивача.

Вся інформація щодо візитної активності медичних представників заноситься в систему CRM (Proxima Cloud CRM - система менеджменту клієнтів) та відстежується регіональними менеджерами, керівником Відділу продажів препаратів ЦНС та спеціалістами відділу SFE (відділ оцінки ефективності роботи зовнішньої служби) на щоденній основі.

Як вже зазначалось, матеріали справи містять копії анкет оцінки лікарями якості співпраці з фахівцями з медичних питань, які працювали у ТОВ «АСІНО УКРАЇНА», згідно з вказаними анкетами лікарі оцінювали якість інформування медичними представниками ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» про лікарські засоби виробництва позивача.

Сукупність наведених обставин на думку суду свідчить про те, що доводи відповідача про нереальність промоції лікарських засобів рецептурного характеру шляхом здійснення візитів медичних представників ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» до лікарів є безпідставним.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що у ході перевірки отримано інформацію від закладів охорони здоров`я (лікарень та аптек) та спеціалістів охорони здоров`я (зокрема, лікарів та фармацевтів), якою не підтверджується реальність (фактичне) вчинення ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» господарських операцій - дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі ТОВ «Фарма Старт», а саме фактичного вчинення маркетингових та інформаційних послуг із просування рецептурних лікарських засобів виробника, шляхом фактичного здійснення відвідування (869 596 візитів) спеціалістів у сфері охорони здоров`я, які працюють у закладах охорони здоров`я, зокрема в лікарнях до 295 122 лікарів (654 318 візитів) та в аптеках до 15 585 фармацевтів (215 278 візитів), що нібито виконувалися фахівцями з медичних питань, старшими фахівцями з медичних питань, менеджерами з питань регіонального розвитку ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» за період з 01.01.2019 по 31.03.2023, зокрема заклади охорони здоров`я повідомили, що медичні установи не мають і не мали юридичних відносин з ТОВ «АСІНО УКРАЇНА».

Крім того, повідомлено «з урахування норм чинного законодавства України, по Підприємству діє наказ «Про заборону рекламування лікарських засобів представниками інших фармацевтичних компаній на території закладу охорони здоров`я», дія якого забороняє здійснення рекламних компаній лікарських засобів на території закладу охорони здоров`я, тобто співпраця з будь-якими фармакологічними компаніями заборонена.

Також у закладі видано накази за № 69 від 28.02.2019 та № 252-аг від 14.12.2023 «Про дотримання норм ст. 78-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», в яких передбачено, зокрема, «виключити здійснення прийому медичних та фармацевтичних представників підприємств, та/або розповсюджувачів лікарських засобів та виробів медичного призначення» та «обмеження комунікації з представниками медичних та фармацевтичних компаній, та/або розповсюдження лікарських засобів та виробів медичного призначення під час амбулаторного прийому», посилення контролю за дотриманням медичними працівниками Правил внутрішнього трудового розпорядку та передбачено проведення службової перевірки за кожним фактом порушень вищевказаних нормативних документів. Медичні працівники закладу охорони здоров`я працюють, дотримуючись галузевих норм, протоколів та стандартів в галузі охорони здоров`я. Будь - яка співпраця з медичними представниками заборонена чинним законодавством України. По закладу охорони здоров`я щорічно видається наказ щодо заборони співпраці з медичними представниками фармацевтичних компаній».

Також зауважено, що за період існування закладу охорони здоров`я жодного договору щодо співпраці з фармакологічними компаніями, у тому числі і з ТОВ «Фарма Старт», ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» не було укладено.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що позивач є виробником та власником прав на реєстраційне досьє на лікарські засоби, які реалізуються на ринку України. У позивача відсутній персонал, необхідний для просування лікарських засобів на ринку України, а також фахівці для координації діяльності такого персоналу, у зв`язку із цим необхідним є залучення третьої сторони для надання маркетингових послуг/послуг з просування продукції.

У зв`язку з цим реалізація лікарських засобів на ринку України здійснюється позивачем через ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» відповідно до договорів поставки, а їх просування - на підставі Договору.

Тобто, діловою метою укладення Позивачем Договору є просування лікарських засобів, стимулювання їх збуту з метою отримання економічного ефекту.

Так, за даними аналітичної компанії «Proxima Research» ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» має кращі результати приросту суми продажів продукції, виробленої позивачем, у порівнянні із загальними показниками фармацевтичного ринку у 2021-2022 роках. В 2023 року також зберігається приріст суми продажів продукції в абсолютній величині (грн).

Згідно наявних матеріалів справи судом встановлено збільшення продажів лікарських засобів виробництва позивача як прямої розумної економічної причини (ділової мети) в результаті активної промоції ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» таких лікарських засобів в рамках надання маркетингових послуг за Договором протягом 2021-2023 років.

Судом встановлено, що зміст маркетингових послуг, які надавалися ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» на користь позивача, зводиться до промоції лікарських засобів, виробництва позивача шляхом здійснення візитів медичними представниками ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» до спеціалістів охорони здоров`я.

Такі візити є загальноприйнятим методом промоції лікарських засобів рецептурного профілю на фармацевтичному ринку України.

Як зазначив позивач, такі візити та зустрічі проводяться медичними представниками ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» з метою донесення до спеціалістів охорони здоров`я повної та детальної інформації про лікарські засоби та позивача як їх виробника. Це дозволяє лікарям та фармацевтам отримувати більший обсяг знань про продукцію, всі ті характеристики й особливості застосування та використання, а також про процес виготовлення продукції, використання нових технологій розробки, систему контролю та оцінки якості виготовленої продукції тощо.

Суд звертає увагу, що законодавством України не передбачено необхідність отримання адміністративних дозволів, додаткових запитів, узгоджень чи попереджень з боку заявників задля спілкування медичних працівників з лікарями та фармацевтами з метою надання та отримання інформації про безпеку та ефективність лікарських засобів.

А тому судом критично оцінюються надані відповідачем листи до закладів охорони здоров`я та відповіді на них щодо підтвердження здійснених візитів до них працівниками ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» та здійснення заходів щодо просування лікарських засобів, що виконуються фахівцями з медичних питань, старшими фахівцями з медичних питань, менеджерами з питань регіонального розвитку.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач не заперечує, що ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» має у власності / користуванні необхідні основні засоби та матеріальні ресурси чи інші можливості для надання маркетингових послуг. Також відповідач не заперечує, що ТОВ «АСІНО УКРАЇНА» має у штаті необхідну кількість працівників чи інших залучених осіб для надання маркетингових послуг на користь позивача.

З огляду на викладене, доводи відповідача про нереальність маркетингових послуг суд визнає безпідставним.

Щодо економічного ефекту від послуг за Договором, то суд зазначає, що відповідно до узагальнюючих висновків Дослідження ділової мети та економічного ефекту ТОВ «Фарма Старт», підготовленого ТОВ «Аудиторська фірма «Аксьонова та партнери»:

Стабільна тенденція зростання чистих активів. Динаміка зростання чистих активів свідчить про фінансову стабільність та ефективність управління активами підприємства;

Стабільна тенденція зростання власного капіталу. Зростання власного капіталу є свідченням раціонального розміщення і примноження власного капіталу, і, як результат - забезпечення рентабельності та фінансової стійкості підприємства;

Стабільна тенденція зростання виручки. Динаміка зростання виручки у 2020 році склала + 31% у порівнянні з 2019 роком. У 2022 році, попри повномасштабне вторгнення РФ проти України, Компанії вдалося зберегти рівень виручки 2021 року. Динаміка зростання виручки у 2023 році склала +30% у порівнянні з 2022 року. Компанія повністю відновила стабільну тенденцію до зростання виручки;

Стабільна тенденція зростання валового прибутку. Збільшення валового прибутку у 2020 році склало +63%, у 2023 році +38% до показників 2022 року;

Стабільна тенденція зростання рентабельності продажів з 39% у 2019 році до 51 % у 2023 році;

Підвищення коефіцієнта фінансової незалежності та зниження фінансових ризиків підтверджують стійкість Компанії до зовнішніх факторів. Попри економічні виклики, спричинені військовими діями, підприємство адаптувало свою стратегію, що дозволило підтримувати рентабельність та ефективність оборотного капіталу;

Динаміка маркетингових витрат свідчить про стратегічний підхід Компанії до управління витратами на збут, що забезпечило залучення клієнтів та підтримку виручки навіть у кризові періоди;

Наявність стратегічного балансу між витратами на просування та умовами співпраці з постачальниками та покупцями забезпечує стійкий економічний ефект у вигляді підтримки фінансової стійкості Компанії;

Компанія у 2019 - 2023 роках придбавала послуги у ТОВ "Асіно Україна" (Виконавець) за наступними категоріями: «Візитна активність» та «Організація і проведення промоційних науково-освітніх заходів». Придбані маркетингові послуги стосувалися виключно сегменту лікарських засобів «НЕВРОЛОГІЯ ТА ПСИХІАТРІЯ». Левова частка послуг за згаданим Договором стосується категорії «Візитна активність», середня частка послуг якої становить 86% на рік;

Декомпозиція витрат Виконавця ТОВ "Асіно Україна" за категорією «Візитна активність» свідчить, що левова частка витрат (понад 70%) - це витрати на оплату праці фахівців (штатних співробітників), задіяних до надання послуг - фахівець з медичних питань, старший фахівець з медичних питань, менеджер з питань регіонального розвитку. При виплаті винагороди штатним працівникам, ТОВ "Асіно Україна" нараховувало та сплачувало податки, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та інших винагород, що беззаперечно є підтвердженням позитивного економічного ефекту для держави у вигляді податків;

Данні фінансового аналізу демонструють кінцевий позитивний економічний ефект господарської діяльності, зокрема: щорічний приріст сукупних активів та щорічне зростання чистого доходу ТОВ "ФАРМА СТАРТ;

Господарська діяльність ТОВ "ФАРМА СТАРТ" спрямована на отримання доходу. Економічний ефект по витратах на збут передбачає отримання доходу, що підтверджується приростом активів та їхньої вартості.

Виходячи з викладеного, позивачем надано до перевірки документи, які підтверджують доцільність маркетингових послуг за Договором.

Щодо зазначення податковим органом про отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди суд зазначає таке.

Згідно вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

При цьому, витрати визначаються такими, що понесені у рамках господарської діяльності платника, якщо вони спрямовані на отримання платником позитивного економічного ефекту. В свою чергу, сама по собі збитковість окремої операції платника податків не є беззаперечним доказом того, що вона не пов`язана з господарською діяльністю позивача.

Оцінка доцільності економічних рішень платника в процесі провадження ним господарської діяльності, ефективність використання платником капіталу шляхом оцінювання витрат платника у світлі їх доцільності, раціональності не належить до повноважень податкового органу. Платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність, вирішуючи, які саме господарські операції йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності. Економічна ефективність витрат відображає лише ступінь умілості ведення господарської діяльності та є якісним показником, що не впливає на податковий облік платника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №816/191/17.

Враховуючи зазначене, а також, що судом в межах розгляду даної адміністративної справи не було встановлено ознак фіктивності укладеного між позивачем та його контрагентом правочину, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки, про порушення позивачем податкового законодавства.

Як наслідок, неправомірними та такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку, є оскаржувані податкові повідомлення-рішення, що ґрунтуються на зазначених висновках акту перевірки.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 30280,00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 30280, 00 грн.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до їх розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 471 200,00 грн (без ПДВ) (9500 євро х 49,60 (курс євро))позивач надав копії: ордеру свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, Договору надання правової допомоги від 14.03.2018 №065/2018 КФ, додаткової угоди від 08.08.2025 №6 до Договору надання правової допомоги від 14.03.2018 №065/2018 КФ, рахунків від 03.09.2025 №СФ-148, від 03.10.2025 №СФ-164, від 03.11.2025 №СФ-169, від 03.12.2025 №СФ-196, інформаційні повідомлення про зарахування коштів від 07.10.2025, від 06.11.2025, від 05.12.2025.

Враховуючи передбачені вказаною статтею критерії, зокрема: складність справи; обсяг наданих адвокатом послуг; ціну позову; значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача (471 200, 00 грн), суд, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, та за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу, є 50 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.05.2025 №1105/Ж10/31-00-07-01-02-27 та №1108/Ж10/31-00-07-01-02-07.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ «ФАРМА СТАРТ» судовий збір у розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ «ФАРМА СТАРТ» витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч ) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 15 січня 2026 р.