Справа № 160/32300/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Корольової Г.В.,
представника позивача - Валешинського М.І.,
представника третьої особи - Погосян С.Г.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича щодо не здійснення розподілу 128 202 527,38 грн, списаних 09.07.2025 та 10.07.2025 з рахунку боржника за зведеним виконавчим провадженням № 74403832;
- зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича в межах зведеного виконавчого провадження № 74403832 усунути порушення та перерахувати належні стягувачу стягнуті з боржника кошти на виконання Наказу № 908/1720/23 від 18.06.2024 року та Наказу № 908/237/24 від 04.07.2024 року, виданих Господарським судом Запорізької області, у визначені чинним законодавством строки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників процесу, залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», встановлено учасникам процесу строки для надання заяв по суті справи, розгляд справи призначено на 18.12.2025.
Цією ухвалою витребувано у Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у строк для надання відзиву на позовну заяву, завірені належним чином докази списання 128 202 527,38 грн з рахунку боржника - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 09.07.2025 та 10.07.2025 та пояснення із наведенням причин нерозподілу вказаних коштів у рамках зведеного виконавчого провадження №74403832.
Згідно наданого відповідачем відзиву на позов, відповідач зазначив, що кошти про які позивач зазначає у позові не стягувалися та не надходили на рахунок відділу, а тому державним виконавцем не здійснювався розподіл 128 202 527,38 грн, списаних 09.07.2025 та 10.07.2025 з рахунку боржника. Також відповідач зазначив, що виконавчі провадження щодо стягнення коштів з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» перебувають на виконанні не лише у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а й у інших відділах державної виконавчої служби, тому примусове списання 128 202 527,38 грн. міг здійснити інший відділ державної виконавчої служби.
18.12.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи призначено на 18.12.2025 без його участі, та участі його представника.
- виписку по казначейському рахунку депозитних сум Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (для зарахування стягнутих з боржника сум) за період з 09.07.2025 по 13.10.2025 по зведеному виконавчому провадженню №74403832;
- витяг з Книги обліку депозитних сум за період з 09.07.2025 по 13.10.2025 у зведеному ВП №74403832.
На виконання вимог суду відповідач надав витребувані судом документи.
В судовому засіданні 08.01.2026 продовжено розгляд справи на 20 днів, починаючи з 21.12.2025, присутній в судовому засіданні представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову, навів відповідні пояснення.
В судовому засіданні 08.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву на 15.01.2026 року, для оголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до положень статті 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону №1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404, заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Згідно частин 1-4 статті 13 Закону №1404, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 45 розділу VI "Розподіл стягнутих з боржника грошових сум" Закону № 1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.
Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 статті 47 Закону № 1404-VIII грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.
Спірним у цій справі є питання щодо вчинення державним виконавцем бездіяльності щодо нерозподілу стягнутих з боржника - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» грошових коштів у зведеному виконавчому провадженні №74403832.
Перевіряючи такі доводи, судом встановлено таке.
За заявою стягувача (позивача у цій справі), з метою примусового виконання наказів від 04.07.2024 року у справі № 908/237/24 та від 18.06.2024 року у справі № 908/1720/23, головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. відкрито виконавчі провадження № 75575067 та № 75614063, які згодом приєднані до зведене виконавче провадження № 74403832.
07.08.2024 зведене виконавче провадження № 74403832 зупинено у зв`язку із прийняттям Міністерством з питань стратегічних галузей промисловості України наказу від 02.08.2024 № 95 про включення до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
Проте, наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 26.06.2025 № 84 "Про виключення Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану", виключено вказане товариство з переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.
Зазначене стало підставою для поновлення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 74403832, 10.07.2025 держаним виконавцем прийнято відповідну постанову.
Разом з тим, згідно наданих на вимогу суду відповідачем доказів (виписки по казначейському рахунку депозитних сум Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (для зарахування стягнутих з боржника сум) за період з 09.07.2025 по 13.10.2025 по зведеному виконавчому провадженню №74403832; витягу з Книги обліку депозитних сум за період з 09.07.2025 по 13.10.2025 у зведеному ВП №74403832), судом не встановлено стягнення (списання з рахунку) з боржника зведеному ВП №74403832 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) коштів у розмірі 128 202 527,38 грн.
Згідно наданих третьою особою (боржником у зведеному ВП №74403832) пояснень, ним підтверджено факт списання з їх рахунку коштів в розмірі 128 202 527,38 грн, але ці кошти були списані іншим органом примусового стягнення в рамках іншого зведеного виконавчого провадження - Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зведеному виконавчому провадженні зведеному ВП № 74353467.
Тобто, як зазначає третя особа, щодо неї відкрито декілька зведених виконавчих проваджень різними органами примусового стягнення, зокрема, зведене ВП №74403832 та зведене ВП № 74353467, але факт списання коштів відбувся саме у зведеному ВП № 74353467, а ні у зведеному ВП № 74353467, де позивач виступає одним із стягувачів.
Разом з тим, жодного доводу (або встановленої обставини) про те, що списання суми у розмірі 128 202 527,38 грн проводилось саме Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судом апеляційної інстанції не наведено.
Суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Такі доводи позивача побудовані на припущеннях, які не перевірені представником позивача.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 КАС України, унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу наведених норм, позивач не позбавлений обов`язку довести свою позицію, надавши суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх доводів.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст. 2, 5, 9, 14, 139, 241-246, 255, 287, 297 КАС України суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, згідно зі статтею 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 15.01.2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна