Справа № 460/24171/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

15 січня 2026 року м. Рівне№460/24171/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши питання про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
пропро визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерства юстиції України про:

визнання протиправним та скасувати рішення від 18.11.2025 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Міністерства юстиції щодо розгляду питання п.11 порядку денного: скасувати висновки акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А. від 03.10.2025 № 45-А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса), в частині як такі, що не відповідають вимогам законодавства у зв`язку з недостатньою обґрунтованістю встановлених порушень; ініціювати проведення територіальним органом Мін`юсту перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А. з питань, викладених у листі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.07.2025 № 36343/5/04-36-13-02-10, у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю.

скасування висновків акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А. від 03.10.2025 № 45-А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.01.2026 на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони Львівському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України вчиняти дії щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у період з 09:00 год 29.01.2026 до 04.02.2026 на підставі листа (скарги) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.07.2025 №36343/5/04-36-13- 02-10, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

На обґрунтування заяви зазначено, що арбітражним керуючим вжито усіх заходів для виконання Плану санації та не допущено формування поточної заборгованості. Обґрунтування дисциплінарної комісії щодо проведення територіальним органом Мін`юсту перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А., у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю є безпідставним. Повідомлено, що усі вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області викладенні в листі (скарзі) від 24.07.2025 № 36343/5/04-36-13- 02-10 є погашеними. Стверджує, що враховуючи той факт, що предметом розгляду справи є фактичне оскарження рішення від 18.11.2025 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Міністерства юстиції в частині ініціювання проведення територіальним органом Мін`юсту перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А. у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю, то у випадку задоволення адміністративного позову є неможливим виконання рішення суду в зазначеній частині, якщо буде проведено перевірку у період з 09:00 год 29.01.2026 до 04.02.2026.

15.01.2026 відповідач подав заперечення щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову, у якій зазначив, що позивачем наведено суб`єктивні обставини, які жодним чином не вказують на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вирішуючи вказану заяву, суд керується та виходить з такого.

Положеннями ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити існування хоча б однієї з них, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Поряд з цим, ч.3 ст.151 КАС України встановлено ряд заборон щодо вжиття окремих видів заходів забезпечення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

У будь-якому випадку при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведеного слідує, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони із зазначенням обставин ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та/або неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що правомірність та оцінка оскаржуваним діям та рішенням відповідача підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

На переконання суду, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного пункту рішення відповідача в частині ініціювання проведення територіальним органом Мін`юсту перевірки діяльності арбітражного керуючого Мельника М.А. з питань, викладених у листі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.07.2025 № 36343/5/04-36-13-02-10, у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд вважає, що позивачем не доведено наявності фактів, які б могли слугувати правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову, позаяк не наведено обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позовних вимог позивача, або обставин, за яких захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

Суд звертає увагу на те, що забезпечення позову допускається, коли очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. При цьому, очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування.

В поданій заяві про забезпечення позову не наведено очевидної протиправності рішень, дій відповідача, а без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії судового розгляду задоволення вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Враховуючи викладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 15 січня 2026 року.

Суддя Д.П. Зозуля