Справа № 500/151/26
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/151/26

15 січня 2026 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Юзьків М.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2026 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо примусового доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 02 січня 2026 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 за відсутності законних підстав для адміністративного затримання;

визнати протиправним та скасувати направлення №6305986 від 02.01.2026 на медичний огляд (ВЛК), видане начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги», оформлену у формі довідки №2026-0102-1431-5555-7 від 02.01.2026 року щодо встановлення ступеню придатності до військової служби ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією та направлення його до військової частини НОМЕР_2 (або навчального центру);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» шляхом видалення відомостей про проходження ОСОБА_1 медичного огляду 02.01.2026 та актуалізувати дані про чинність результатів ВЛК від 23.10.2025 року.

зобов`язати Відповідача 1 та військову частину НОМЕР_2 (за необхідності залучення як співвідповідача) вжити заходів щодо негайного звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з лав Збройних Сил України та виключення його зі списків особового складу у зв`язку зі скасуванням підстави для призову (якщо його вже зарахували).

У відповідності до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 4 ст. 172 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що однією із заявлених позовних вимог є визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо примусового доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 02 січня 2026 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 за відсутності законних підстав для адміністративного затримання.

В її обґрунтування представник позивача вказує, що 02.01.2026 позивач проти його волі, із застосуванням примусу був неправомірно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 і доставлений у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де утримувався без встановлених законодавством підстав та в подальшому протиправно направлений на проходження ВЛК.

У цьому контексті суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно ч. 2 ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 КПК України кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Так, статтею 146 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне позбавлення волі або викрадення людини, а статтею 371 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо незаконні затримання, привід, домашній арешт або тримання під вартою.

Поряд із цим, відповідно до п.47 та п.54 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" (далі - Постанова №560) у разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки здійснюється поліцейським та відноситься до заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення (Глава 20 КУпАП).

Відповідно до ст. 267 КУпАП адміністративне затримання може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

При цьому частиною 1 статті 286 КАС України, яка встановлює особливості провадження окремих категорій адміністративних справ, передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами.

Таким чином, дії та рішення уповноважених осіб щодо адміністративного затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, та можуть бути оскаржені до суду шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що вимога позивача про визнання протиправними дій щодо затримання позивача та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає розгляду Тернопільським окружним адміністративним судом ні в адміністративному, ні у кримінальному порядку.

Представником позивача об`єднано в одне провадження позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, в тому числі кримінального, у справах про адміністративні правопорушення, що свідчить про порушення виключної підсудності окремих категорій справ (ст. 286 КАС України).

Водночас, як зазначалося вище, частиною 4 ст. 172 КАС України передбачено пряму заборону об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 15 січня 2026 року.

Суддя Юзьків М.І.