Справа № 420/37198/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Управління капітального будівництва Одеської міської ради (вул. Комітетська, 10-а, м. Одеса, 65091) до Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (вул. Середня, 10А, м. Одеса, 65091), Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕМ ПІВДЕНЬ» (вул. Артилерійська, 11, м. Одеса, 65039) про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Управління капітального будівництва Одеської міської ради (далі УКБ ОМР) до Південного офісу Держаудитслужби, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (далі ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ»), Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕМ ПІВДЕНЬ» (далі ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ») про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами відкритих торгів UA-2023-04-19-009661-а укладено договір №4-23/П від 10.05.2023 про закупівлю підрядних робіт за державні кошти між УКБ ОМР (замовник) та ТОВ «КЕМ Південь» (підрядник), предметом якого було « 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація. Капітальний ремонт інженерних мереж (зовнішнє електропостачання) КУ «Міська клінічна лікарня №1» за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська; 32 (коригування 2)».

Договір про приєднання передбачає надання послуг, видатки на які згідно з підпунктом 7 підпункту 2.2.4 пункту 2.2 глави 2 «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету» відносяться до поточних видатків.

Відповідно до додаткової угоди від 02.02.2022 до Договору про приєднання, строк виконання робіт з підключення складав 360 днів з моменту повної оплати замовником 100% вартості послуг. Враховуючи дані умови, УКБ ОМР та КНП «Міська клінічна лікарня №1», як розпорядники бюджетних коштів не мали законних підстав для здійснення попередньої оплати 100% вартості послуг за Договором про приєднання, додаткової угоди від 14.07.2021 та додаткової угоди про визначення вартості плати за надання послуг з приєднання і порядку розрахунків за договором від 02.02.2022 до даного Договору. Таким чином, для виконання Договору про приєднання та забезпечення можливості приєднання до електричних мереж, виникла необхідність передачі функцій замовника лише по даному договору про приєднання.

Представник зауважує, що враховуючи вказані обставини, на етапі укладення Договору про приєднання замовниками були УКБ ОМР та КНП «Міська клінічна лікарня №1». Однак, з метою реалізації умов приєднання, права та обов`язки замовника були передані ТОВ «КЕМ Південь» на підставі Договору №0792-2018-0101 від 20.12.2018 та додаткової угоди від 14.07.2021.

При цьому, за договором на закупівлю підрядних робіт №4-23/1 від 10.05.2023 замовником є УКБ ОМР, а підрядником ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ», а наявність Договору про приєднання не впливала на проведення процедури закупівлі за предметом «Капітальний ремонт інженерних мереж (зовнішнє електропостачання) КУ «Міська клінічна лікарня №1» за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32 (коригування 2)» та не мала жодного значення для визначення переможця відкритих торгів чи укладення Договору підряду. Зазначені договори стосуються різних правовідносин, мають самостійний предмет та різну правову природу, а тому не можуть розглядатися як взаємопов`язані або похідні один від одного.

Представник позивача стверджує, що зазначаючи про порушення статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідачем не враховано, що Договір №0792-2018-0101 від 20.12.2018 та додаткова угода від 14.07.2021, стосується виконання зобов`язань у межах правовідносин приєднання до електричних мереж, які не є предметом публічної закупівлі в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» та регулюються спеціальним законодавством. З огляду на відсутність альтернативного надавача послуг приєднання, договір укладався з оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як суб`єктом природної монополії, без застосування конкурентної процедури.

У результаті виконання зазначених дій втрат бюджетних коштів не відбулося, збитків не завдано.

Щодо порушень та вимог в договорах позивача з ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ», то відповідачем встановлено завищення обсягів і вартості робіт на суму 359 691,22 грн. Зазначене завищення позивач вважає таким, що не відповідає дійсності, адже згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Позивач зазначає, що у нього, як у замовника, наявна проектна документація з позитивним експертним звітом, де вказано саме розцінку КМ6-407-3.

Вказує, що виконавши роботи, зазначені в актах приймання-передачі та які передбачені проектною документацією за розцінкою, передбаченою в ній та в договірній ціні, підрядник не допустив завищення вартості, а замовник правомірно прийняв дані роботи за розцінкою КМ6-407-3.

Крім того, позивач не погоджується з вимогою, викладеною в акті ревізії про відшкодування до місцевого бюджету коштів за послуги технічного нагляду в сумі 191 914,62 грн зазначивши, що ним добровільно відшкодовано частину виявлених порушень на суму 3840,79 грн за окремими договорами, проте щодо решти нарахованих сум відсутні підстави для їх відшкодування.

Позивач не погоджується із завищенням витрат на здійснення технічного нагляду у сумі 1700,75 грн, а саме на різницю у сумі 421,82 грн.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07.11.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 16.01.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що Законом України «Про публічні закупівлі» не визначена можливість передачі функцій замовника.

Також проаналізувавши документи щодо закупівлі капітального ремонту інженерних мереж (зовнішнє електропостачання) КУ «Міська клінічна лікарня №1» за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32 (коригування 2) (UA-2023-04-19-009661-a) розміщені на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель «ProZorro» встановлено, що тендерною документацією, яка затверджена протоколом від 19.04.2023 № 11Т/1, визначено що Ціна пропозиції Учасника означає суму, за яку Учасник передбачає виконати замовлення на виконання всіх видів робіт, передбачених у технічному завданні тендерної документації Замовника. В технічному завданні тендерної документації відсутні такі роботи як «послуга з нестандартного приєднання до електричних мереж від 1000,01 до 5000 кВт».

Аналогічно в пропозиції учасника ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ» надано технічне завдання від 25.04.2023 №49/07 в якому відсутні роботи «послуга з нестандартного приєднання до електричних мереж від 1000,01 до 5000 кВт». Також в пропозиції учасника надано календарний графік виконання робіт в якому також відсутні роботи «послуга з нестандартного приєднання до електричних мереж від 1000,01 до 5000 кВт».

Враховуючи, що лише ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ» мала договір з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» це унеможливило конкуренцію та прозорість закупівлі.

В поясненні від 29.04.2025 № 02-04/655 УКБ ОМР зазначено, що необхідність зміни замовника за Договором від 20.12.2018 № 0792-2018-0101 про нестандартне приєднання виникла у зв`язку з відсутністю у Управління законних підстав для сплати 100% попередньої оплати.

Однак ревізією та зустрічною звіркою встановлено, що акт ф. № КБ-2в за листопад 2023 року № 4 в якому визначено виконання робіт «Послуга з нестандартного приєднання до електричних мереж від 1000,01 до 5000 кВт» підписано 24.11.2023.

УКБ ОМР відповідно до зазначеного акта сплачено 27.12.2023 ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ» коштів у сумі 21 864 849,80 гривень.

В подальшому ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ» сплачено коштів АТ «ДТЕК Одеські електромережі» 29.12.2023 у сумі 21 864 849,80 гривень.

Зазначене може свідчити, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» виконувало роботи «Послугу з нестандартного приєднання до електричних мереж від 1000,01 до 5000 кВт» без авансу або після підписання акта ф. № КБ-2в за листопад 2023 року № 4.

Крім того, вибірковою перевіркою правильності застосування одиничних розцінок, норм, встановлено завищення вартості виконаних ТОВ «КІМ» робіт на загальну суму 328 869,99 грн з ПДВ, чим порушено вимоги п.п. 4.1 Настанови з визначення вартості будівництва та умов п.2.1 Договорів № 32-24/П, №7-24/П, № 8-24/П, 35-23/П, 33-23/П.

Порушення усунуто частково на суму 101 676,79 грн з ПДВ шляхом повернення коштів на рахунок Управління.

Таким чином завищення вартості виконаних ТОВ «КІМ» робіт, що не відшкодовано, становить 258 014,43 грн з ПДВ, чим порушено вимоги п. п. 4.1 Настанови з визначення вартості будівництва та умов п. 2.1 Договорів № 7-24/П, №8-24/П, 35-23/П, 33-23/П.

Треті особи не подавали до суду пояснень щодо позову або відзиву.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у сфері державного фінансового контролю щодо проведення інспектування органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що Південним офісом Держаудитслужби проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Одеської міської ради за період з 01.10.2023 по 31.12.2024.

За результатами проведеної ревізії Південним офісом Держаудитслужби складено акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ ОМР за період з 01.10.2023 по 31.12.2024 № 151517-11/80 від 16.05.2025, яким встановлено наступні порушення:

щодо ТОВ «КЕМ ПІВДЕНЬ» включення до договірної ціни витрат на «Послугу з нестандартного приєднання до електричних мереж» вартістю 21 864 849,80 гри з ПДВ, які не передбачені затвердженою проєктно-кошторисною документацією, технічними умовами та не відповідають вимогам Настанови з визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), що призвело до завищення вартості виконаних робіт та втрат бюджету на відповідну суму;

щодо ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» встановлено завищення обсягів та вартості фактично виконаних будівельних робіт на загальну суму 359 691,22 грн, унаслідок чого спричинено втрати бюджетних коштів. Завищення підтверджується порівнянням обсягів, відображених у довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) та актах приймання виконаних робіт (форми КБ-2р), фактичним станом виконання робіт на об`єктах;

щодо визначення розміру коштів на утримання служби замовника (у тому числі здійснення технічного нагляду) встановлено, що відповідно до вимог п. 4.32 Настанови використання коштів на ведення технічного нагляду здійснюється пропорційне обсягам та вартості виконаних робіт.

Не погоджуючись з висновками акту ревізії, позивач подав до Південного офісу Держаудитслужби письмові заперечення на акт ревізії.

Висновком на заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ ОМР за період з 01.10.2023 по 31.12.2024 №151517-11/80 від 16.05.2025, який був затверджений відповідачем 13.06.2025, заперечення позивача були відхилені. Вказаний висновок був направлений на адресу позивача та отриманий 17.06.2025 за вх. № 02-04/1030.

У зв`язку із виявленими порушеннями, Південним офісом Держаудитслужби було надіслано на адресу позивача вимогу про усунення порушень №151517-15/2299-2025 від 16.06.2025 з терміном її виконання до 16.07.2025.

У вказаній вимозі контролюючий орган вимагає у термін до 16.07.2025 здійснити, серед іншого, наступні заходи:

1. Забезпечити відшкодування ТОВ «КЕМ-ПІВДЕНЬ» на користь Управління втрат, заподіяних внаслідок безпідставного завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт, відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України на суму 21 864 849,80 гривень. У разі відмови у стягненні заборгованості у судовому порядку, розглянути питання щодо відшкодування фінансових втрат з відповідальних осіб відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України, статті 1166 Цивільного кодексу України;

2. Забезпечити відшкодування ТОВ «ТЕНЕСЬ» на користь Управління втрат, заподіяних внаслідок безпідставного завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт, відповідно Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу до норм статей 216-229 України на суму 44 709,72 гривень. У разі відмови у стягненні заборгованості у судовому порядку, розглянути питання щодо відшкодування фінансових втрат з відповідальних осіб відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України, статті 1166 Цивільного кодексу України;

3. Забезпечити відшкодування ТОВ «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» на користь Управління втрат, заподіяних внаслідок безпідставного завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт, відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України на суму 258 014,43 гривень. У разі відмови у стягненні заборгованості у судовому порядку, розглянути питання щодо відшкодування фінансових втрат з відповідальних осіб відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України, статті 1166 Цивільного кодексу України;

4. У зв`язку зі зменшенням вартості виконаних робіт по вищезазначених підрядних організаціях (внаслідок завищення підрядними організаціями вартості виконаних робіт) забезпечити відшкодування коштів на здійснення технічного нагляду у сумі 191 914,62 грн (відповідно до розрахунку наведеному у додатку 86 до акта ревізії) до місцевого бюджету.

Позивач, вважаючи протиправними пункти 1, 3, 4 цієї вимоги, звернувся до суду з цим позовом.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі Закон №2939-ХІІ), відповідно до ст.1 якого здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з п.1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів (п.п.3 п.3 Положення №43).

Пунктом 7 Положення №43 передбачено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Статтею 5 Закону №2939-XII встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом, зокрема, інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.2 Закону №2939-XII).

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі Порядок №550).

Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб (п.2 Порядку №550).

Відповідно до п.45 Порядку №550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (п.46 Порядку №550).

Пунктом 50 Порядку №550 передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Водночас, відповідно до вимог п.п.16 п.6 Положення №43, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Наведені норми кореспондуються з п.7 ст.10 Закону №2939-XII, згідно з яким органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною 2 ст.15 Закону № 2939-XII встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Великою Палатою Верховного Суду проаналізовано вказані положення законодавства у постанові від 21.11.2018 року у справі №820/3534/16, та сформовано правовий висновок, що орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Також ВП ВС зазначила, що при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою КМУ, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то ВП ВС у справі №820/3534/16 зазначила, що про їх наявність може бути вказано у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Також у постановах Верховного Суду зазначено, що законність та правильність обчислення розміру визначення збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом органу фінансового контролю до винних осіб, а не у справі за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною (постанови від 27.11.2019 у справі №1440/1820/18, від 10.12.2019 у справі №808/6509/13-а, від 07.02.2020 у справі №803/634/17, від 14.02.2020 у справі №825/3661/15-а, від 28.02.2020 у справі № 808/4044/17, від 28.02.2020 у справі №2040/6542/18, від 18.03.2020 у справі №826/14169/17, від 31.03.2020 у справі №817/650/18, від 22.09.2020 у справі № 820/1286/18, від 27.05.2021 у справі № 160/8621/19, від 17.06.2021 у справі №0440/6907/18, від 16.11.2021 у справі №160/9553/18).

Водночас, у постанові Верховного Суду від 30.12.2024 у справі №440/4083/22 зазначено, що оскарження у судовому порядку індивідуально-правового акта, яким у цьому випадку є вимога Держаудитслужби, є гарантованим правом підконтрольного органу в розрізі завдань та принципів адміністративного судочинства.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цій справі №420/37198/25 предметом оскарження є правомірність пунктів 1, 3, 4 вимоги відповідача щодо усунення виявлених порушень №151517-15/2299-2025 від 16.06.2025.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правовий висновок Верховного Суду та не надає оцінки доводам сторін та долученим доказам щодо встановлення завищення обсягів і вартості робіт, тобто законності обчислення розміру визначення збитків, оскільки перевірку обґрунтованості оскаржуваної вимоги має здійснювати суд, що розглядає позов про стягнення відповідних збитків.

Щодо аргументів сторін про наявність/відсутність порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі», то суд вважає, що Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачена можливість передачі функцій замовника іншій особі.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у позивача, як органу місцевого самоврядування, були відсутні правові підстав для передачі функції замовника ТОВ «КЕМ Південь».

Суд відхиляє твердження позивача про те, що передача функції замовника ТОВ «КЕМ Південь» відбувалась поза процедурою публічної закупівлі, адже Договір № 0792-2018-0101 від 20.12.2018 та додаткова угода від 14.07.2021 за своєю суттю є похідними та укладені з метою реалізації основного договору № 4-23/П від 10.05.2023 про закупівлю підрядних робіт за державні кошти, який був укладений за результатами відкритих торгів UA-2023-04-19-009661-а.

Тобто, Договір № 0792-2018-0101 від 20.12.2018 та додаткова угода від 14.07.2021 не можуть розглядатись окремо від договору №4-23/П від 10.05.2023.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування пунктів 1, 3, 4 вимоги Південного офісу Держаудитслужби №151517-15/2299-2025 від 16.06.2025.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Управління капітального будівництва Одеської міської ради (вул. Комітетська, 10-а, м. Одеса, 65091, ) до Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЇ ТА ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (вул. Середня, 10А, м. Одеса, 65091, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕМ ПІВДЕНЬ» (вул. Артилерійська, 11, м. Одеса, 65039, ) про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.