Справа № 420/37417/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, місце знаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження:65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 грудня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, місце знаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №22 від 13.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 згідно свідоцтва №706820 від 07.05.1979, період роботи ФОП з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року, з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року в повному розмірі, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 13.09.2024 року призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу всіх періодів, а саме навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 року згідно свідоцтва №706820 від 07.05.1979 року, період роботи ФОП з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року, з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року в повному розмірі, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року.

Ухвалою від 09грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що по досягненню 63-ти років, вона звернулась до Головного управління ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком та надала усі необхідні підтверджуючі документи. За екстериторіальністю звернення позивачки було направлено до Головного управління ПФУ в Одеській області.

Проте, Головним управлінням ПФУ в Одеській області було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

На думку позивача, рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

Позивачка зазначає, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області не було зараховано до страхового стажу такі періоди:

- Навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 від 07.05.1979, оскільки в свідоцтві зазначене прізвище на російській мові « ОСОБА_2 » на відповідає прізвищу, що зазначене про шлюб на російській мові « ОСОБА_3 »;

- З 19.04.1994 року по 31.12.1997 року, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року;

- З 10.01.2000 року по 03.09.2010 року в повному розмірі, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року.

Однак, враховуючи всі періоди трудової діяльності позивачки, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 , на момент призначення пенсії трудовий стаж мав складати більше ніж 25 років. Проте, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, страховий стаж позивачки складає 16 років 09 місяців 29 днів.

Отже, позивачка вважає, що управлінням протиправно, необґрунтовано та безпідставно не зараховано період провадження підприємницької діяльності.

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 24 грудня 2024 року(вхід. № ЕС/77288/24) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 06.09.2024 про призначення пенсії за віком, за принципом екстериторіальності зазначену заяву було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Одеській області, розглянувши надані Позивачем документи, Головним управлінням було встановлено, що загальний страховий стаж Позивачки складає 19 років 04 місяці 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії при досягненні 63-річного віку. Враховуючи це, Головним управлінням було винесено рішення № 22 від 13.09.2024 про відмову у призначенні пенсії.

При цьому, до страхового стажу Позивача не було зараховано період навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 від 07.05.1979, оскільки зазначене у свідоцтві прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 ».

Однак, неналежне оформлення документів про стаж не позбавляє особу права на зарахування таких періодів до страхового стажу.

Позивачка має право підтвердити свій стаж іншими документами, які б свідчили про проходження навчання у спірний період, проте, жодних документів на підтвердження факту навчання у період з 01.09.1978 по 07.05.1979 Позивачкою до Головного управління не було надано, а отже відсутні законні підстави для зарахування такого періоду до страхового стажу Позивачки.

Окрім цього, спірним є питання щодо зарахування до страхового стажу певних періодів здійснення Позивачем підприємницької діяльності.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. При цьому пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону № 1058 встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме: - до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків; - з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків; - з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК); - з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права, зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу у спірний період можливе виключно у разі надання до Головного управління відомостей про сплату страхових внесків за період ведення підприємницької діяльності. При цьому обов`язок щодо подання доказів про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно Порядку № 22-1 покладено безпосередньо на Позивача, як на особу що здійснювала підприємницьку. Відповідних документів Позивачем до Головного управління не було надано. Отже, Позивач не довела наявність у Головного управління законодавчо визначеного обов`язку облікувати і володіти по фізичних особах-підприємцях (за спірний період) інформацію чи даними про обрання системи оподаткування (спрощеної чи загальної), за умови не подання такими суб`єктами підприємницької діяльності періодичних звітів про нарахування і сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та їх сплати.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відзив на позовну заяву від Головного управління ПФУ в Київській області не надходив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується ID-паспортом № НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що 06.09.2024 року позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Київській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності вказана заява розглянута Головним управлінням ПФУ в Одеській області та рішенням від 12.09.2024 року № 22 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Підставою для відмови вказано, що необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 21 років з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року.

Страховий стаж позивачки становить 16 років 09 місяців 29 днів.

Страховий стаж позивачки, з урахуванням періоду ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку становить 19 років 04 місяці 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- Період навчання з 01.09.1978 року по 07.05.1979 року згідно свідоцтва № НОМЕР_2 від

07.05.1979, оскільки в свідоцтві зазначене прізвище на російській « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу, що зазначене в свідоцтві про шлюб на російській мові « ОСОБА_3 ».

Також, судом досліджено свідоцтво № НОМЕР_2 про навчання, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, архівну довідку від 09.10.2024 року №1741 про інформацію з навчання, архівну довідку про підтвердження трудового стажу від 26.03.2012 року №10-16/1250, відповідь від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо періодів підприємницької діяльності, Патент №006630, Патент №007942, Патент серії НОМЕР_5 , Патент серії НОМЕР_6 , Патент серії НОМЕР_7 .

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із положеннями статті 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 21 року.

Положеннями частин 1, 2 та 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Повертаючись до обставин у цій справі, судом встановлено, що 06.09.2024 року позивач звернувся до територіального управління ПФУ із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

Проте,рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області № 22 від 13.09.2024 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії та підставою для відмови вказано, що необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 21 років з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року.

Страховий стаж позивачки становить 16 років 09 місяців 29 днів.

Страховий стаж позивачки, з урахуванням періоду ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку становить 19 років 04 місяці 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- Період навчання з 01.09.1978 року по 07.05.1979 року згідно свідоцтва № НОМЕР_2 від 07.05.1979, оскільки в свідоцтві зазначене прізвище на російській « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу, що зазначене в свідоцтві про шлюб на російській мові « ОСОБА_3 ».

Надаючи оцінку вказаним доводам пенсійного органу, суд зазначає, що відповідачем не враховано наявність архівної довідки від 09.10.2024 року № 1741 Національної академії статистки, обліку та аудиту Фахового коледжу економіки та управління, відповідно до якої ОСОБА_4 дійсно навчалася у Івано-Франківській обласній бухгалтерській школі по 5 травня 1979 року у групі підготовки бухгалтерів промисловий підприємств та по закінченню навчання отримала кваліфікацію бухгалтера промислових підприємств.

За сукупністю наявних доказів вбачається, що позивачка дійсно навчалася Івано-Франківській обласній бухгалтерській школі, а за допущену помилку уповноваженою особою у написанні прізвища позивачки у свідоцтві № НОМЕР_2 , позивачка не може нести відповідальність та негативні наслідки у вигляді не зарахування періоду навчання до страхового стажу позивачки.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійногофонду України в Одеській області №22 від 13.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 згідно свідоцтва №706820 від 07.05.1979 є правомірними та належать задоволенню.

З метою забезпечення ефективного способу захисту прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивачки період навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 згідно свідоцтва №706820 від 07.05.1979.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви про призначення та перерахунки пенсії опрацьовуються територіальними органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності в порядку черговості.

З огляду на те, що заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, тому, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, саме відповідний пенсійний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового стажу період роботи ФОП з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року, з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року в повному розмірі, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 3-1 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, виходячи із наявних у справі доказів, застосовуючи приписи п. 3-1 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058, суд доходить такого висновку.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.09.2025 року не було зараховано до страхового стажу позивача період з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року та з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року, оскільки відсутні відомості про роботу в системі персоніфікованого обліку за вказаний період.

Так, відповідно до п. 3-1 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону, включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджується довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Своєю чергою відповідно до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 в редакціїПостанови КМ № 1058 від 27.09.2022, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

З огляду на вказане, до страхового стажу включаються періоди здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;

з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

При цьому п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 в редакціїПостанови КМ № 1058 від 27.09.2022, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Повертаючись до обставин у цій справі суд зазначає таке.

Згідно з листа Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 05.11.2021 року № 81329/6/04-36-24-11-19 відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку з 19.04.1994та система оподаткування та сплачені податки:

З 19.04.1994 по 30.06.1994 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, сплачували податки згідно діючого законодавства.

З 01.07.1994 по 13.02.1997 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 14.02.1997 по 31.08.1997 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.09.1997 по 30.09.1997 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.10.1997 до 31.12.1997 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

3 01.01.1998 по 31.01.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, сплачували податки згідно діючого законодавства.

З 01.02.1999 по 31.07.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.08.1999 по 09.08.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 10.08.1999 по 09.09.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої штати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 10.09.1999 до 01.10.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування .

З 02.10.1999 по 01.11.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 02.11.1999 по 09.11.1999 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З І0.11.1999 по 09.01.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 10.01.2000 по 30.03.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.04.2000 по 30.04.2000 року здійснювали підприємницькудіяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.012000 по 04.05.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 05.05.2000 по 04.06.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку,

З 05.06.2000 по 10.07.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 11.07.2000 по 10.12.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плата фіксованого розміру прибуткового податку.

З 11.12.2000 по 14.12.2000 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 15.12.2000 по 14.01.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 15.01.2001 по 26.01.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 27.01.2001 по 28.02.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

301.03.2001 по 02.03.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 03.03.2001 по 02.04.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 03.04.2001 по 06.04.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 07.04.2001 по 06.05.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

3 07.05.2001 по 31.05.2001року здійснювали підприємницьку діяльність па загальній системі оподаткування.

З 01.06.2001 по 31.12.2001 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

301.01.2002 по 28.02.2002 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системіоподаткування.

З 01.03.2002 по 31.12.2002 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.01.2003 по 28.02.2003 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.03.2003 по 31.12.2003 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.01 2004р. по 28.02.2004р. здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З01.03.2004 по 30.06.2004 року здійснювали підприємницьку діяльність заумовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.07.2004 по 31.08.2004 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.09.2004 по 30.09.2004 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плата фіксованого розміру прибуткового податку.

З01.10.2004 по 31.10.2004 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування

З01.11.2004 по 31.12.2004 здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.01.2005 по 31.03.2005 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.04.2005 по 30.04.2005 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.05.2005 по 31.05.2005 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.06.2005 по 31.01.2006 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку,

З 01.02.2006 по 28.02.2006 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.03.2006 по 31.03.2006 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксовано» плати фіксованого розміру прибуткового податку.

3 01.04.2006 по 31.08.2006 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.09.2006 по 31.03.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованою розміру прибуткового податку.

З 01.04.2007 по 22.04.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 23.04.2007 по 31.05.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плата фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.06.2007 по 31.07.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній систем і оподаткування.

З 01.08.2007 по 31.08.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.09.2007 по 30.09.2007 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.10.2007 по 31.12.2007 здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.01.2008 по 30.04.2008 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.05.2008 по 30.06.2008 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.07.2008 по 30.11.2008 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

З 01.12.2008 по 31.12.2008 року здійснювали підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.

З 01.01.2009 по 03.09.2010 року здійснювали підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

Також до позовної заяви позивачка надала патенти, видані державною податковою інспекцією по м. Нікополю за 14.02.по 31.03.1997 року за 01.10. по 31.10.1997 року, 10.11.1999 по 09.12.1999 року, 01.09.2006 по 30.09.2006 року, 01.06.2004 по 30.06.2004 року, 01.03.2003 по 31.03.2003 року з продовженням їх терміну, та квитанції про сплату пенсійного внеску за 1997,1998,1999 рік.

Сукупний аналіз наведених вище норм права доводить, що відповідно до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 в редакції Постанови КМ № 1058 від 27.09.2022, вказані документи можуть підтверджувати періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту.

Разом з цим ці документи не були враховані відповідачем та не зазначено у рішенні підстав їх відхилення.

Враховуючи, що ці документи не були предметом дослідження під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, що входить до дискреційних повноважень відповідача, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 13.09.2024 року призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу всіх періодів, а саме навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 року згідно свідоцтва №706820 від 07.05.1979 року, період роботи ФОП з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року, з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року в повному розмірі, згідно довідки Державної податкової служби України №81329/6/04-36-24-11-19 від 05.11.2021 року.

Разом з цим, за таких обставин, суд доходить висновку, що слід зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням наданих позивачем документів на підтвердження здійснення підприємницької діяльності у спірний період з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року та з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року та висновків суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені частково, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, місце знаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження:65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним рішеннята зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83)№ 22від 13.09.2024 року про відмову у призначені пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди навчання з 01.09.1978 по 07.05.1979 року згідно з свідоцтва № НОМЕР_2 від 07.05.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком від 06.09.2024 року з урахуванням наданих ОСОБА_1 документів на підтвердження здійснення підприємницької діяльності у період з 19.04.1994 року по 31.12.1997 року та з 10.01.2000 року по 03.09.2010 року та висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83)за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко