Справа № 420/33895/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 15.08.2018 по 30.04.2024, які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати у травні 2024 року.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на пенсію ОСОБА_1 за кожний місяць періоду боргу з 15.08.2018 по 30.04.2024, яка була сплачена з порушенням строків виплати у травні 2024 року у сумі 98366,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 06.07.2024 року, у відповідь на інформаційні запит позивача стосовно виконання рішення суду від 27 жовтня 2023 року по адміністративній справі №540/4238/20, позивач отримав лист відповідача від 20.06.2024 року №5456-4558/Л-02/8-2100/24, відповідно до якого відповідач повідомив що в травні 2024 року ним на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року у справі №540/4238/20 було проведено нарахування пенсійних коштів ОСОБА_1 : місячного розміру пенсії 1435,00 грн. та боргу в сумі 98366,94 грн. за період з 15.08.2018 по 30.04.2024 та їх виплата була спрямована на поштове відділення національного оператора поштового зв`язку АТ Укрпошта. Але відповідач протиправно не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходів, що мала бути сплачена до кінця травня 2024 року. Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Ухвалою від 06.11.2024 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, оскільки пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась своєчасно.

20.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

15.08.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, але відповідач відмовив у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року по справі № 540/1258/19 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 серпня 2018 року про призначення пенсії, з перевіркою наявності у ОСОБА_1 права на її призначення та виплату, з прийняттям за результатами розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду відповідачем розглянуло повторно заяву ОСОБА_1 від 15.08.2018 року про призначення пенсії за віком та 04.06.2020 року рішенням №54 відмовлено в призначенні пенсії.

Позивач повторно звернувся до суду та відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року по адміністративній справі №540/4238/20, судом було вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.08.2018 року із урахуванням доданих до цієї заяви документів, а також заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 20.07.2020 року, та прийняти рішення з обов`язковим наданням оцінки пенсійному віку та страховому стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

06.07.2024 року у відповідь на інформаційні запит позивача стосовно виконання рішення суду, засобом Укрпошта позивач отримав лист відповідача від 20.06.2024 року №5456-4558/Л-02/8-2100/24, відповідно до якого відповідач повідомив, що в травні 2024 року ним на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року у справі №540/4238/20 було проведено нарахування пенсійних коштів ОСОБА_1 : місячного розміру пенсії 1435,00 грн. та боргу в сумі 98366,94 грн. за період з 15.08.2018 по 30.04.2024 та їх виплата була спрямована на поштове відділення національного оператора поштового зв`язку АТ Укрпошта.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За приписами статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно до статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 №21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 та від 15.10.2020 у справі №240/11882/19.

Тому у випадку не нарахування та невиплати відповідачем сум пенсії, позивач має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови покладення на відповідача відповідним нормативно-правовим актом обов`язку здійснити виплату належних позивачу сум.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 15.08.2018 по 30.04.2024, які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати у травні 2024 року.

З огляду на те, що судом визнано протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 15.08.2018 по 30.04.2024, які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати у травні 2024 року, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на пенсію позивача за кожний місяць періоду боргу з 15.08.2018 по 30.04.2024, яка була сплачена відповідачем з порушенням строків виплати у травні 2024 року у сумі 98366,94 грн.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення .

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.(ч.1 ст. 139 КАСУ).

Оскільки позивач не надав доказів сплати судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 х 0,8 коєф.), тому права на його відшкодування він не має. Суд стягує витрати по сплаті судового збору з відповідача, враховуючи задоволення позову в повному обсязі .

Керуючись ст. ст.2, 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 15.08.2018 по 30.04.2024, які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати у травні 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на пенсію ОСОБА_1 за кожний місяць періоду боргу з 15.08.2018 по 30.04.2024, який був сплачений з порушенням строків виплати у травні 2024 року у сумі 98366,94 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Державного бюджету 968 грн. 96 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА