Справа № 580/278/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2026 року справа № 580/278/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи № 580/278/26 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, постановив ухвалу.

12.01.2026 вх.№1546/26 позивач у позовній заяві просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05;

-скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2025 №0-2301-UA0033809 форми «Ф» у сумі 40484.20 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області здійснити звірку та перерахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Позивач визначає ціну позову 40484.20 грн, проте просить скасувати різні рішення та усупереч вимог п.2 ч.1 ст.5 КАС України вимоги щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 06.06.2025 №0-2301-UA0033809 форми «Ф» у сумі 40484.20 грн не формує, ознаки індивідуального акта від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 не окреслює та рішення від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 як додаток до скарги від 08.12.2025 не надає; вимогу зобов`язального характеру під час обрання самостійного способу захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України щодо звірки не обгрунтовує з наданням підтвердження власного звернення про таку звірку та відмову у її здійсненні - не повідомляє про деструктивні відхилення за результатом власної звірки щодо пільг із застосуванням електронного кабінету платника податку.

Позивач не обгрунтовує зміст і характер порушеного права у зв`язку із отриманням листа Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 щодо скасування ППР від 06.06.2025 №0-2301-UA0033809 у сумі 40484.20 грн.

25.12.2025 ДПС України у рішенні за результатом розгляду скарги вказує: ППР від 06.06.2025 №0-2301-UA0033809 отримане платником 02.07.2025, тому не належить адміністративному оскарженню.

Верховний Суд у справі № 820/1864/17: ЄДРСР 77025721 висновує: добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі покликатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Відповідно до п. 4 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту; п.33 - звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права; п. 37 зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову; п.43 - формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України. Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Усупереч вимог п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України позивач не обгрунтовує зміст і характер порушеного права відповідачем шляхом ухвалення якого саме індивідуального акта та не обгрунтовує обраний спосіб захисту щодо отримання листа від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 та вимоги зобов`язального характеру.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або у порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору. Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач не надає докази на підтвердження про звернення до органу місцевого самоврядування про пільги і не надає рішення про встановлення місцевих податків на підтвердження протиправного втручання обраного відповідача у яке саме право позивача.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (далі Кодекс №2755) сільські, селищні, міські ради у межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів. Згідно з підпунктом 69.34 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу №2755 на період дії воєнного стану на території України, до 31 грудня року, в якому припинений або скасований воєнний стан, до рішень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій або військово-цивільних адміністрацій щодо встановлення ставок та пільг із місцевих податків та/або зборів та/або рішень про внесення змін до таких рішень не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 (щодо неможливості змін елементів податку протягом бюджетного року) пункту 4.1 та пункту 4.5 (щодо термінів застосування пільг) статті 4, підпунктів 12.3.3, 12.3.4 (щодо термінів прийняття рішень) i 12.3.7 (щодо заборони встановлення індивідуальних пільг) пункту 12.3, підпункту 12.4.3 (щодо строків набрання чинності рішень) пункту 12.4 та пункту 12.5 (щодо строків набрання чинності рішень) статті 12 цього Кодексу, Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подана у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивач не повідомив суд з якою датою пов`язує перебіг строку звернення до суду щодо сформованих вимог.

ВС у справі № 240/12017/19 висновує, що після завершення процесуальних строків на оскарження, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Верховний Суд 13.04.2022 у справі № 160/11095/20 зазначив, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, що застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Особа повинна докладати зусиль для усунення недоліків або інформування суду про свою позицію щодо встановлених судом недоліків під час винесення ухвали про залишення без руху. Такий підхід відповідатиме принципу добросовісності (поваги до суду та інших учасників справи), а також принципу заборони зловживання процесуальними правами (висновки у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №280/3193/23). З метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 5, 160, 161, 169, 241-243, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; повідомлення: з якою датою пов`язує перебіг строку звернення до суду щодо сформованих вимог; формування вимог згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України щодо протиправності індивідуального акта; додатків до скарги від 08.12.2025; підтвердження власного звернення про звірку та відмову у її здійсненні; розрахунку деструктивних відхилень за результатом власної звірки щодо пільг із застосуванням електронного кабінету платника податку та обгрунтування для здійснення перерахунку суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки; копії рішення (витягу) органу місцевого самоврядування про встановлення індивідуальних пільг; рішення про встановлення ставок місцевого податку у спірних правовідносинах; обгрунтування обраного способу захисту і формування вимоги зобов`язального характеру.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не належить оскарженню.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала складена, підписана 15.01.2026.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА