Справа № 520/18127/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,
секретаря судового засідання - Колесник О.Е.,
до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання протиправною та скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Основ`янсько-Слобідський ВДВС, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.06.2025 про відкриття виконавчого провадження № 78472601;
- визнати протиправними та скасувати постанови Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.06.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника від 01.07.2025, винесені у виконавчому провадженні № 78472601;
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №520/18127/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.06.2025 про відкриття виконавчого провадження № 78472601.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.06.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, прийняту в межах виконавчого провадження № 78472601.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника від 01.07.2025, прийняту в межах виконавчого провадження № 78472601.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн (п`ятсот гривень 00 копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 по справі № 520/18127/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 520/18127/25 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзацу шостого резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, Україна, місто Харків, Майдан Захисників України, будинок, 7/8 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок)..

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 520/18127/25 - залишено без змін.

24.12.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Рагімової Тамари Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат просила суд апеляційної інстанції вирішити питання щодо стягнення на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування вимог вказаної заяви стверджувала, що оскільки постановою суду апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються у повному обсязі долученими до матеріалів справи доказами, зокрема, договором про надання правничої допомоги № 12/02/01 від 12.02.2025, додатком № 1 від 04.07.2025 до договору, рахунком на оплату послуг від 18.12.2025, актом прийняття-передачі правової допомоги № 2 від 18.12.2025, касовим ордером про сплату послуг на суму 15000,00 грн, наявні підстави для їх відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Додатково зазначила, що зменшення витрат на правничу допомогу можливе лише за клопотанням іншої сторони, яка довела їх неспівмірність, а оскільки відповідачем не було подано до суду апеляційної інстанції заперечення або клопотання щодо зменшення відповідних витрат, то наявні підстави для стягнення зазначених витрат в повному обсязі.

Відповідачем не було подано до суду апеляційної інстанції заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені заздалегідь та належним чином шляхом надсилання повісток в системі "Електронний суд".

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції представником позивача до матеріалів справи додано: договір №12/02/01 про надання правничої допомоги від 12.02.2025, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025, акт №2 приймання передачі правничої допомоги (надання послуг) за договором про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025, рахунок від 18.12.2025 (Договір про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025, за період з 11.11.2025 по 18.12.2025), прибутковий касовий ордер від 18.12.2025, ордер на надання правничої допомоги.

Дослідивши вказані документи, колегією суддів встановлено, що між ОСОБА_1 (далі Клієнт) та адвокатом Рагімовою Тамарою Олександрівною (далі Адвокат) укладено договір №12/02/01 про надання правничої допомоги від 12.02.2025, відповідно до пункту 1.1 якого Клієнт зобов`язується оплатити, а Адвокат зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу.

Відповідно до пункту 4.1 Договору №12/02/01 за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, який визначається за домовленістю сторін на підставі рахунку фактури. Оплата послуг адвоката здійснюється протягом трьох робочих днів від моменту отримання клієнтом рахунку фактури адвоката про сплату гонорару.

Згідно з пунктом 4.6 договору №12/02/01 про надання правничої допомоги від 12.02.2025, за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатом факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу Клієнта, Адвокат може надавати Акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги із ідентифікацією.

Пунктом 3 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025, сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги згідно пункту 3 зазначеного додатку становить:

- 2500 гривень за одну годину правової допомоги адвоката під час підготовки документів, у тому числі судово-процесуальних;

- 2000 гривень за одну годину роботи адвоката з дослідження, збирання доказів, юридичного аналізу документів, аналізу судової практики;

- 4000 гривень за одну годину правової допомоги адвоката під час здійснення судового представництва інтересів клієнта, ознайомлення з матеріалами справи;

- 4000 гривень за одну годину правової допомоги адвоката під час виїзду на виклик клієнта.

Вартість за одну годину надання правової допомоги за межами району, міста загальнодержавного або обласного значення, де розташоване робоче місце адвоката збільшується на 1000 гривень.

Вартість за одну годину надання правової допомоги за межами регіону, де розташоване робоче місце адвоката збільшується за домовленістю сторін в кожному випадку окремо.

Вартість за одну годину надання правової допомоги, здійснення дій, які повністю або частково припадають на нічний час (з 22:00 до 06:00) або вихідні (субота, неділя) або святкові /неробочі дні збільшується на 1000 гривень.

Мінімальна вартість при забезпеченні судового представництва інтересів клієнта у судовому засіданні починається від однієї години.

Мінімальна вартість при забезпеченні правової допомоги під час виїзду на виклик клієнта починається від однієї години.

На виконання пункту 4.1 договору про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025 складено акт № 2 прийняття передачі правничої допомоги (наданих послуг) від 18.12.2025, відповідно до якого узгоджено наступні послуги з правничої допомоги, надані позивачу:

- комплекс юридичних послуг та консультацій стосовно захисту та представництва інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження 1 година;

- виїзд на виклик Клієнта 2 год;

- написання апеляційної скарги 8 год;

- написання додаткових письмових пояснень 4 год.

Загальна вартість наданих послуг становить 15000,00 грн.

Аналіз змісту вищенаведеного акту № 2 прийняття - передачі правничої допомоги (наданих послуг) від 18.12.2025 до договору про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025 дозволяє дійти висновку, що загальний обсяг наданих позивачу юридичних послуг з правничої допомоги у суді апеляційної інстанції складає 15 годин та оцінений адвокатом у 15000.00 грн, тобто вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн.

Прибутковим касовим ордером від 18.12.2025 підтверджено, що Клієнтом було сплачено 15000,00 грн адвокату за юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги №12/02/01 від 12.02.2025.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надав до суду всі докази, які вважав необхідними на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, в той час як відповідач відповідного клопотання у суді першої інстанції не заявляв.

Так, Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 звернув увагу, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22.01.2025 по справі №540/5794/21.

У постанові від 11 березня 2025 року по справі № 260/4202/24 Верховний Суд зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Однак, ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таким чином, обов`язковою підставою для застосування судом критеріїв співмірності витрат на правничу допомогу, передбачених частиною 5 статті 134 КАС України, є подання іншою стороною обґрунтованого заперечення щодо заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач клопотання про застосування принципів співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до суду апеляційної інстанції не подавав.

Разом з цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів взята до уваги позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 19.01.2023 у справі № 345/136/18, у якій останній, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, виснувався, що у разі недотримання стороною вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим часом на виконання робіт, суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат щодо неможливості самостійно зменшувати розмір правової допомоги за відсутності клопотання сторони та самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу внаслідок їх непропорційності.

Також, Судом наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Слід врахувати, що зі змісту норм частини 4, 5 та 6 статті 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, матеріалами справи підтверджено, що представником позивача складено апеляційну скаргу від 20.11.2025 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №520/18127/25, додаткові пояснення у справі від 18.12.2025, заяву про ухвалення додаткового рішення від 22.12.2025.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу за написання апеляційної скарги, яка представником позивача оцінена у 8 годин роботи (8000,00 грн), колегія суддів враховує, що зміст апеляційної скарги здебільшого є аналогічним змісту позовної заяви (яка була задоволена частково судом першої інстанції з інших мотивів ніж зазначав представник позивача, обґрунтовуючи свою правову позицію), що не потребувало значних зусиль адвоката та затраченого часу (8 годин), а відтак визначений представником позивача розмір правової допомоги за складення такого документу є завищеним, а тому підлягає зменшенню до 3000,00 грн, що дорівнює 3 годинам роботи адвоката.

Дослідивши зміст поданих до суду додаткових пояснень, колегія суддів встановила, що вони є незначним за обсягом (5 сторінок) та жодним чином не вплинули на результат розгляду даної справи по суті спірних правовідносин, враховуючи залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому заявлені представником позивача до відшкодування витрати за написання додаткових пояснень вартістю 4000.00 грн відшкодуванню не підлягають.

При наданні оцінки обґрунтованості та доведеності заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує, що адвокатом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з виїздом на виклик клієнта тривалістю 2 години та вартістю 2000,00 грн, у зв`язку з чим такі витрати, відшкодуванню не підлягають.

На переконання колегії суддів, консультації стосовно захисту та представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції вартістю 1000,00 грн із затраченим часом 1 година, окремому відшкодуванню також не підлягають, оскільки є складовою написання апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи та часткове задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є 3000,00 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Рагімової Тамари Олександрівни про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рагімової Тамари Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, Україна, місто Харків, Майдан Захисників України, будинок, 7/8 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків. передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Макаренко Я.М. Жигилій С.П.