Справа № 120/8305/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 січня 2026 р. Справа № 120/8305/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2024 скасовано та ухвалено нове, яким адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення позивачу індексації пенсії починаючи з 24.12.2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, а з 01.03.2024 в розмірі 1,0796;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити позивачу з 24.12.2023 індексацію пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2024 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році та провести йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити позивачу з 01.03.2024 індексацію пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, та провести йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

29.10.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду в порядку визначеному статтею 382 КАС України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Заява мотивована тим, що відповідно до висновків суду, викладених у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №120/8305/24 індексація пенсії позивачу повинна здійснюватися шляхом підвищення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, установлений Постановою КМУ № 168, починаючи з 24.12.2023, та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796, установлений Постановою КМУ № 185, починаючи з 01.03.2024.

Таким чином, відповідач на виконання рішення суду повинен був проіндексувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2017 - 2019 роки - 7763,17 грн на коефіцієнт 1,197 та 1,0796.

Проіндексований показник середньої заробітної плати 7763,17*1,197*1,0796=10032,19.

Згідно матеріалів пенсійної справи індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 0,87390, а коефіцієнт страхового стажу становить 0,42250.

Таким чином, основний розмір пенсії на виконання рішення суду повинен був розраховуватись за формулою: (10032,19 *0,87390) * 0,42250 = 3704,11 грн.

Позивач вважає абсурдним нарахування пенсії в березні 2023 року у більшому розмірі чим у березні 2024 року, оскільки п. 5 Порядку №124 чітко передбачено перерахунок пенсії із збільшенням показника середньої заробітної плати наростаючим підсумком.

Враховуючи викладене, представник позивача вказує, що станом на день звернення до суду із цією заявою постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №120/8305/24 не виконане у повному обсязі без поважних причин.

Ухвалою суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для подання письмових пояснень по суті поданої заяви та відповідних доказів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано письмові пояснення на заяву, в яких зазначено, що заявник з 29.12.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Під час призначення пенсії заявнику застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн.

З 01.03.2025 розмір пенсії заявника з урахуванням стажу роботи 42 роки 03 місяці 09 днів, коефіцієнту стажу 0,42250, індивідуального коефіцієнту заробітної плати 0,87390, проіндексованого показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки 8913,83 грн, середньомісячного заробітку 7789,80 грн становить 3980,07 грн.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №120/8305/24 від 11.03.2025, середньомісячний заробіток заявника:

з 24.12.2023 становить 8120,73 (7763,17 грн х 1,197=9292,51 грн х 0,87390=8120,73 грн);

з 01.03.2024 середньомісячний заробіток із застосуванням коефіцієнта 1,0796 становить 7324, 26 грн (7763,17 грн х 1,0796=8381,11 грн х 0,87390 = 7324,26 грн).

Зобов`язання одночасного застосування коефіцієнтів 1,197 та 1,0796 з 01.03.2024 в судовому рішенні відсутні.

Вирішуючи питання щодо судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 120/8305/24, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).

Статтею 382 КАС, у свою чергу, передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, яка була також застосована Верховним Судом в ухвалі від 07 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а під час розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення та вирішенні питання про накладення штрафу в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Такі висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 26 січня 2021 у справі №611/26/17 та від 12 липня 2022 року у справі №754/12702/14-а.

Аналіз положень статті 382 КАС України, дають підстави для висновку, що суд, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, має застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, накладенням штрафу.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №0640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

Суд акцентує на сталості підходу Верховного Суду до цього питання, у якій головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Тож, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема у формі зобов`язання боржника подати до суду відповідний звіт сприяє забезпеченню реалізації принципу виконуваності судового рішення (загальновідомо, що «рішення суду не має значення, якщо воно не виконується»), запобігає можливому зловживанню з боку боржника (наприклад, у формі уникнення оперативного та повного виконання рішення), гарантує дотримання законності (як у вимогах стягувача, так і у діях боржника), а також підвищує довіру громадян до суду та держави, в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити:

- з 24.12.2023 індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

- з 01.03.2024 індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.03.2025.

Водночас відповідно до положень ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України

Згідно з матеріалами справи, судове рішення є невиконаним, а надані відповідачем пояснення не містять повних даних виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 КАС України).

За приписами частини 3 статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З огляду на невиконання відповідачем судового рішення, що набрало законної сили, суд дійшов висновку встановити строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій звіту про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025.

Згідно з частиною 6 статті 382-1 КАС України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Також суд роз`яснює, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 120/8305/24 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати до 13.03.2026 звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 120/8305/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна