Справа № 520/16223/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

15 січня 2026 року

м. Київ

справа №520/16223/25

адміністративне провадження №К/990/13/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року

у справі №520/16223/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ №704) із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ №704 для проведення перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року з обов`язковим зазначенням у такій довідці розмірів надбавки за особливості проходження служби (не менше 65%) та премії (не менше 140%), визначивши їх згідно положень постанови КМУ №704, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260), окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з та з урахуванням відповідного тарифного розряду військовослужбовців, який відповідає тарифному розряду за аналогічною (прирівняною) посадою на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби, для перерахунку пенсії з 01 лютого 2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 31 грудня 2025 року звернувся з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку ОСОБА_1 зазначає, що він є учасником бойових дій (підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 ), перебуває на військовій службі у Збройних Силах України (підтверджується копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 ).

Крім того, на підтвердження обґрунтованості своїх доводів позивач зазначає висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 та від 20 вересня 2023 року у справі №560/6732/23.

Позивач просить Суд визнати наведені обставини поважними та поновити строк на касаційне оскарження.

Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам щодо поважності підстав пропуску строку Судом з`ясовано наступне.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року була ухвалена в порядку письмового провадження та набрала законної сили з моменту її прийняття.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день 27 грудня 2025 року, в той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду заявником подано 31 грудня 2025 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Водночас позивач є учасником бойових дій та несе службу пов`язану із захистом територіальної цілісності і недоторканності України.

На думку колегії суддів, обставини, пов`язані з проходженням військової служби під час дії воєнного стану, викликаного збройною агресією рф та виконання обов`язків військової служби в інтересах оборони, захисту територіальної цілісності та недоторканності України є поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду.

Так, у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 Суд зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене та положення частини третьої статті 329 КАС України, якою передбачено, що строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, Суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав пропуску строку, а отже й підстав для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема якщо: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX (далі - Закон №3460-IX), пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» від 12 травня 2023 року №481 (далі - постанова КМУ №481)), за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Скаржник наголошує на необхідності формування правового висновку щодо питання застосування вищенаведених норм права стосовно наявності підстав для виготовлення та направлення до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року. Необхідність формування такого висновку обґрунтовується колізією між Законом №3460-IX, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028 грн, та постановою КМУ №481, яка обмежує розрахункову величину розміром 1762 грн, що, на думку скаржника, створює неоднозначну судову практику, зокрема у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі №600/3516/24-a та від 21 жовтня 2025 року у справі №600/193/24-a.

Мотиви скаржника ґрунтуються на незаконності обмеження розміру його грошового забезпечення через використання застарілих показників, оскільки пункт 2 постанови КМУ №481 (який впровадив фіксований розмір прожиткового мінімуму 1762 грн) суперечить Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX (далі - Закон №3460-IX) та не підлягає застосуванню. Суд повинен застосовувати акт, що має вищу юридичну силу.

Скаржник також вказує, що пункт 2 постанови КМУ №481 вже був визнаний протиправним та нечинним рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі №320/29450/24. Таким чином, при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідач повинен визначати такі розміри з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Зміна розрахункової величини з прожиткового мінімуму на фіксовану суму нівелює мету реформи грошового забезпечення та порушує конституційні права військовослужбовців на належний соціальний захист.

Крім того, колегія суддів враховує, що Верховним Судом постановлено ухвалу від 03 грудня 2025 року, якою вирішено передати справу №520/5814/24 на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у зв`язку з наявністю підстав відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі №600/3516/24-а та від 22 жовтня 2025 року у справі №420/3824/25, у яких викладено правовий висновок про те, що з дня набрання чинності постановою КМУ №481 (20 травня 2023 року) та протягом усього періоду її дії (до 18 червня 2025 року) правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року відсутні. Протягом зазначеного періоду визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями здійснювалося виходячи з фіксованої величини 1762 грн, передбаченої постановою КМУ №481.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 7 Закону №3460-IX, пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №481) з метою формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , колегія суддів дійшла висновку, що позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №520/16223/25 на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, а також на підставі частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі №520/16223/25.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі №520/16223/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу №520/16223/25.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

В.М. Шарапа