Справа № 320/33035/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Панова Г.В.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Справа № 320/33035/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Кузьмишиної О.М., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що виявилась у невиконанні покладених на нього обов`язків по відшкодуванню шкоди позивачу як кредитору четвертої черги, починаючи з 16.11.2020;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 спричинену їй матеріальну шкоду в частині інфляційних витрат, понесених за період з 01.12.2020 по 01.05.2023, у розмірі 120345,00 грн.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебувають дві справи № 910/5791/24 та № 910/5995/24 за позовами Фонду до пов`язаних з ПАТ КБ «НАДРА» осіб про відшкодування збитків, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про недопущення Відповідачем протиправної бездіяльності.

Також суд врахував правові висновки Верховного Суду, згідно яких позовні вимоги щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних витрат, трьох відсотків річних, упущеної вигоди та пені є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону та не підлягають задоволенню.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд не встановив момент, з якого Відповідач дізнався або повинен був дізнатися про неправомірні дії кінцевого бенефіціара ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 . Стверджує, що Відповідач не вживав відповідних дій протягом встановленого законом строку, спрямованих на відшкодування шкоди, що була спричинена Позивачці, чим також було завдано майнової шкоди у розмірі 120345, 00 грн.

При цьому, Апелянтка посилається на звернення Відповідача до господарського суду з позовами у справах № 910/5791/24 та № 910/5995/24 вже після спливу спеціального строку позовної давності та недопустимість порушення права власності.

Також ОСОБА_1 наполягає на тому, що збитки були завдані саме Відповідачем через обезцінення суми заборгованості внаслідок інфляційних процесів. При цьому, зазначає про відсутність правових підстав для врахування правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові по справі № 761/31569/16-ц.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 були укладені договори: 19 березня 2012 року договір на обслуговування нового пакету послуг № 2121827, за умовами якого відкрито поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 в доларах США. Залишок коштів на рахунку станом на 10 березня 2015 року становив 2119,08 доларів США; 24 листопада 2014 року договір № 2072949 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», за умовами якого на депозитний рахунок № 2072949 були внесені кошти в сумі 8903,23 доларів США строком до 24 лютого 2015 року зі сплатою 11% річних; 24 листопада 2014 року договір № 2072935 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», за умовами якого на депозитний рахунок № 2072935 були внесені кошти в сумі 12005,00 доларів США строком до 24 травня 2015 року зі сплатою 12,5% річних. Залишок коштів на рахунку станом на 10 березня 2015 року становив 12316,36 доларів США.

На виконання постанови Правління Національного банку України

від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею

34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року № 26, в ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І. О.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 05 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 червня 2015 року № 113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» було розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено Стрюкову І.О.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 квітня 2016 року № 616, продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 04 червня 2018 року з відповідним продовженням повноважень Уповноваженої особи Фонду.

Рішенням Виконавчою дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 листопад 2016 року № 2342 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 03 червня 2020 з відповідним продовженням повноважень Уповноваженої особи Фонду.

Сторонами не заперечується, що 15 травня 2015 року ОСОБА_1. отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму в розмірі 200000,00 грн.

Крім того, Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до ПАТ «КБ «Надра» із заявою про включення її до реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» визнано Позивача кредитором ПАТ «КБ «Надра», її вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», акцептована сума 266949,42 грн, черговість задоволення вимог - 4.

Також, в 2015 році Позивачка зверталась до суду з позовом про стягнення суми вкладів, проте рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року у справі № 761/8148/15-ц у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку із тим, що на час вирішення справи в ПАТ «КБ «Надра» діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Крім того, у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Центрaгаз Холдинг GMbH (Centragas Holding GMbH), ОСОБА_2 , третя особа - Національний банк України, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за банківським вкладом у розмірі 365408,00 грн, пеню у сумі 11422601,00 грн та 75000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2022 у справі № 761/18051/18, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитраша Олександра Миколайовича задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови. У іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року залишено без змін.

Також судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває дві справи № 910/5791/24 та № 910/5995/24 за позовами Фонду до пов`язаних з ПАТ КБ «НАДРА» осіб про відшкодування збитків.

Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконанні покладених на нього обов`язків по відшкодуванню їй шкоди, як кредитору четвертої черги, починаючи з 16.11.2020, звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідній редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Встановлений наведеними нормами спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень.

Згідно із п. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд набуває прав кредитора банку, зокрема, на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам банку.

Згідно норм ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.

Згідно приписів пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 46 цього Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі виявлення шкоди (збитків), завданої банку, Фонд звертається з вимогою про відшкодування на користь Фонду шкоди (збитків), завданої банку, до: пов`язаної з банком особи та/або іншої особи, рішеннями, діями (в тому числі вчиненими правочинами, операціями, укладеними договорами) та/або бездіяльністю якої завдано шкоди (збитків) банку; та/або пов`язаної з банком особи, та/або іншої особи, яка внаслідок таких рішень, дій (в тому числі правочинів, операцій, договорів) або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.

У разі невиконання вимог про відшкодування шкоди (збитків) особами, визначеними у частині п`ятій цієї статті, Фонд звертається до суду про відшкодування шкоди (збитків). Фонд має право звертатися з такими позовами до судів належної юрисдикції (в тому числі іноземних судів) протягом процедури ліквідації банку та протягом трьох років після внесення запису про припинення банку як юридичної особи (спеціальна позовна давність).

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Переглядаючи оскаржуване рішення суду, колегія суддів відзначає, що на переконання Апелянтки, Фондом допущено протиправну бездіяльність щодо звернення до господарського суду про відшкодування шкоди (збитків) у межах спеціального трирічного строку, встановленого законом, у зв`язку з чим саме Відповідач має нести відповідальність у формі відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) у розмірі інфляційних втрат згідно ст. 625 Цивільного кодексу України (про що свідчать долучені до матеріалів справи розрахунки).

11. Надаючи оцінку таким доводам, апеляційний суд відзначає, що відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

12. Отже, стаття 625 Цивільного кодексу України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За правилами частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

13. Разом з тим, Фонд свої обов`язки здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативним актом.

Більш того, саме Законом №4452-VI визначено початок виплат вкладникам гарантованих сум відшкодування - в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для деяких банків - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч.1 ст.28 Закону), та завершення - у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи (ч.7 ст.26, ч.3 ст.28 Закону).

Водночас, запис про ліквідацію ПАТ КБ «НАДРА» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не вносився. Отже, на момент подання позову здійснення виплат вкладникам гарантованого відшкодування не сплинув. А тому, розраховані ОСОБА_1., на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, інфляційні втрати залежно від строку звернення Фонду до суду з позовом про стягнення шкоди з осіб, зазначених у ч. 5 ст. 52 Закону №4452-VI, не можуть бути стягнуті з Відповідача як майнова шкода.

14. Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває дві справи № 910/5791/24 та № 910/5995/24 за позовами Фонду до пов`язаних з ПАТ КБ «НАДРА» осіб про відшкодування збитків, а тому Відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо звернення до суду. При цьому, провадження у справі відкриті, підстави для повернення позовних заяв або відмови у відкритті провадження у справі, зокрема з огляду на пропуск спеціального строку звернення до суду, як на тому наполягає Апелянтка, господарським судом не встановлені.

15. Аналізуючи ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

16. Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

17. Отже, судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

18. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

19. З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року - без змін.

20. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 січня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.М. Кузьмишина

Є.І.Мєзєнцев