Справа № 420/28966/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000272/1 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000586; визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000271/1 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000587.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час переміщення товару через митний кордон України декларантом до Одеської митниці подані митні декларації з визначеною декларантом вартістю товару. Однак за результатами митного оформлення митним органом прийнято картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості. Позивач з даними рішеннями не погоджується та вважає їх протиправним та такими, що порушують його права та інтереси. Документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару були відсутні. Подані позивачем (декларантом) документи містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованих товарів, відомості щодо ціни та не містять розбіжностей. Відповідачем неправомірно застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів. У зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення про коригування та картки відмови на позивача було покладено додаткові фінансові зобов`язання у вигляді митних і інших пов`язаних платежів, що призвело до порушення майнових прав позивача

Ухвалою судді від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.09.2025 до суду від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 25UA16U3 від 31.07.2025; №25UA55U2 від 01.08.2025; було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000272/1 від 01.08.2025, № UA500500/2025/000271/1 від 01.08.2025. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) № 25UA16U3 від 31.07.2025; №25UA55U2 від 01.08.2025 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

17.09.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими відповідач, як при складенні оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, так і при складенні даного відзиву ігнорує та, взагалі, не надає належної оцінки змісту поданим позивачем документам, разом з митними деклараціями №№ 25UA16U3, 25UA55U2. Відповідач не наводить, як і в оскаржуваних рішеннях, так і в відзиві на позовну заяву інформації про те, які саме містилися розбіжності, у поданих позивачем документах, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що завадили відповідачу визначити митну вартість пред`явлено позивачем до митного оформленні товару за основним методом (за ціною договору). Вказані рішення про коригування митної вартості товарів не містять жодного обґрунтування неможливості встановлення митної вартості товару на підставі поданих позивачем разом з митною декларацією документів, так само як не містять зазначення якого саме документу не вистачає, аби митний орган мав змогу визначити митну вартість товару, застосовуючи основний метод. казані рішення про коригування митної вартості товарів не містять жодного обґрунтування неможливості встановлення митної вартості товару на підставі поданих позивачем разом з митною декларацією документів, так само як не містять зазначення якого саме документу не вистачає, аби митний орган мав змогу визначити митну вартість товару, застосовуючи основний метод. Водночас, подані декларантом документи під час оформлення Товару за митними деклараціями №№ 25UA16U3, 25UA55U2, були достатніми у своїй сукупності, та давали змогу підтвердити заявлену позивачем митну вартість Товару.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.05.2021 р. між QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. (Постачальник) в особі директора Саад Аль Надаві, діючого на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (Покупець) в особі директора Наумчака Віктора Анатолійовича, діючого на підставі Статуту, було укладено Контракт на поставку № 11/05-21 (далі Контракт № 11/05-21).

Пунктами 1.1 та 1.2 Контракту № 11/05-21 передбачено, що Постачальник продає, а Покупець приймає та оплачує полімерну сировину (поліетилен високого та низького тиску, лінійний поліетилен, поліпропілен та інші) для виробництва різноманітної продукції, в подальшому іменовану Товар.

Асортимент, кількість, ціна, умови (строки) оплати та поставки, та інші умови поставки вказуються у проформах-інвойс на кожну окрему поставку або серію поставок.

Відповідно до п. 2.1 Контракту № 11/05-21, ціна на Товар встановлюється в доларах США з урахуванням базису поставки, включаючи вартість тари, пакування, маркування, а також з урахуванням інформації про перевезення.

Ціна одиниці Товару та його загальна вартість може бути змінена лише за згодою Сторін (п. 2.2 Контракту № 11/05-21).

Всі розрахунки здійснюються безготівковим шляхом (п. 2.4 Контракту № 11/05-21).

Ціна партії Товару, закріплена у відповідній Проформі є твердою та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 2.6 Контракту № 11/05-21).

Товар постачається виключно на умовах та в строки визначені цим Договором та проформами-інвойс на кожну окрему партію Товару (п. 3.1 Контракту № 11/05-21).

Умови поставки за даним Контрактом визначаються Сторонами у відповідності з Інкотермс-2010 та вказуються у проформі-інвойс та кожну окрему поставку (п. 3.3 Контракту № 11/05-21).

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент отримання Постачальником 100 % вартості Товару, вказаного у Проформі на кожну окрему партію Товару (п. 3.4 Контракту № 11/05-21).

Відправник Товару за даним Контрактом вказується у товаросупровідних документах та інвойсах (п. 3.5 Контракту № 11/05-21).

Товар вважається прийнятим Покупцем за якістю, якщо він відповідає сертифікату аналізу, виданому Виробником, а за кількістю Товару відповідає кількості, зазначеній у Проформі-Інвойс (п. 8.1 Контракту № 11/05-21).

Товар має супроводжуватися такими документами: - Інвойс; - Пакувальний лист; - CMR (коносамент); - Сертифікат аналізу; - Сертифікат походження (п. 8.2 Контракту № 11/05-21).

Всі зміни, доповнення та додатки до даного Контракту здійснюються у письмовій формі та підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками і є невід`ємними частинами Контракту (п. 12.1 Контракту № 11/05-21).

Пунктом 1.1 Додаткової угоди від 27.07.2023 р. № 2 до Контракту на поставку від 11.05.2021 р. № 11/05-21, укладеної між QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. (Постачальник), в особі директора Саад Аль Надаві, діючого на підставі Статуту, з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (Покупець), в особі директора Наумчака Віктора Анатолійовича, діючого на підставі Статуту, передбачено, що Покупець та Продавець домовилися змінити п. 3.2 Контракту № 11/05-21 та викласти його в наступній редакції: «Момент поставки регламентується обраними Сторонами умовами поставки згідно правил Інкотермс 2010».

Пунктом 1.1 Додаткової угоди від 29.12.2023 р. № 3 до Контракту на поставку від 11.05.2021 р. № 11/05-21, укладеної між QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. (Постачальник), в особі директора Саад Аль Надаві, діючого на підставі Статуту, з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (Покупець), в особі директора Наумчака Віктора Анатолійовича, діючого на підставі Статуту, передбачено, що Покупець та Продавець домовилися змінити п. 7.1 Контракту № 11/05-21 та викласти його в наступній редакції: «Цей контракт набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2025 р.».

25.06.025 р. QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. було направлено ТОВ «ОДЄТЕКС» комерційну пропозицію, яким, зокрема, запропоновано позивачу придбати Товар: polypropylene luban HP5105R; вартість одиниці (за 1 т.) Товару 1 135 доларів США, визначено умови поставки: CPT-Odesa-Ukraine.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ОДЄТЕКС» прийняло комерційну пропозицію, 26.06.2025 р. QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. було сформовано та направлено позивачу проформу-інвойс № 40072706, якою встановлено вартість Товару (polypropylene luban HP5105R): 1 135 доларів США за 1 тонну; загальну кількість Товару (polypropylene luban HP5105R): 99,00 тонн; умови поставки Товару (polypropylene luban HP5105R): CPT-Odesa-Ukraine; визначено, що розрахунок здійснюється, шляхом 30 % передоплати та 70 % оплати після отримання покупцем документів на Товар.

27.06.2025 р. ТОВ «ОДЄТЕКС» здійснило 30 % оплату за Товар за Контрактом № 11/05-21 та проформою-інвойсом № 40072706, у сумі 33 709,50 доларів США.

01.07.2025 р. QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C., з метою виконання своїх зобов`язань за Контрактом № 11/05-21, було складено пакувальний лист № 90098655, комерційний інвойс № 90098655, якими встановлювалися: кількість Товару: luban HP5105R 99 т., яку зобов`язувалося поставити QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C.; вартість одиниці (за 1 т.) Товару 1 135 доларів США; загальна вартість (за 99 т.) Товару 112 365 доларів США, яку мало сплатити ТОВ «ОДЄТЕКС»; визначено умови поставки: CPT-Odesa-Ukraine.

23.07.2025.2025 р. ТОВ «ОДЄТЕКС» на виконання умов п. 1.1 Контракту № 11/05- 21, проформи-інвойс № 40072706 здійснило грошовий переказ на користь QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C. у сумі 78 655,50 доларів США, що становила 70 % оплати вартості Товару.

Перевезення зазначеної партії Товару здійснювалося чотирма контейнерами, що підтверджується: - автотранспортною накладною від 30.07.2025 р. згідно якої вбачалося, що Товар, визначений у інвойсі від 01.07.2024 р. № 90098655, перевозився у кількості 25 344 кг (вага брутто), реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . - автотранспортною накладною від 30.07.2025 р, згідно якої вбачалося, що Товар, визначений у інвойсі від 01.07.2024 р. № 90098655, перевозився у кількості 25 344 кг (вага брутто), реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . - автотранспортною накладною від 30.07.2025 р, згідно якої вбачалося, що Товар, визначений у інвойсі від 24.03.2024 р. № 90098655, перевозився у кількості 25 344 кг (вага брутто), реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_5 , ВН6392ХF. - автотранспортною накладною від 30.07.2025 р. згідно якої вбачалося, що Товар, визначений у інвойсі від 01.07.2024 р. № 90098655, перевозився у кількості 25 344 кг (вага брутто), реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_6 , ВН7720ХF.

31.07.2025 р., у зв`язку з прибуттям вказаного Товару, який перевозився згідно автотранспортних накладних від 30.07.2025 р. (реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 та ВН6392ХF), на митну територію України, ТОВ «ОРІКС ЮГ», в інтересах ТОВ «ОДЄТЕКС» на підставі Договору № СМ-28, було подано митну декларацію за № 25UA16U3 на Товар: полімери пропілену в первинних формах: поліпропілен (гомополімер) luban HP5105R 74 250 кг (2 970 мішків) сировина у первинній формі у вигляді гранул. Партія 842BHD21 індекс текучості розплаву 24,2 г/10 хв. Використовується у виробництві екструзійних матеріалів. Торгівельна марка LUBAN. Виробник «OQ Refineries LLC». Країна виробництва ОМ.

У графі 22 МД заявлена загальна сума за рахунком 84 273,75 дол. США, курс валюти 41,7662, у графі 12 відомості про вартість товару зазначена сума: 3 519 794,3 грн. До митної декларації за № 25UA16U3 було додано наступні документи: - контракт від 11.05.2021 р. № 11/05-21; - додаткова угода від 27.07.2023 р. № 2; - додаткова угода від 29.12.2023 р. № 3; - комерційна пропозиція від 25.06.2025 р.; - проформа-інвойс від 26.06.2025 р. № 40072706; - пакувальний лист від 01.07.2025 р.; - комерційний-інвойс № 90098655; - платіжна інструкція від 27.06.2025 р. № 414; - платіжна інструкція від 23.07.2025 р. № 420; - виписка з рахунку від 27.06.2025 р. № 35994057; - виписка з рахунку від 23.07.2025 р. № 41433809; - сертифікати аналізу від 01.07.2025 р.; - сертифікат походження від 27.07.2025 р. № О7; - автотранспортні накладні від 30.07.2025 р. (3 шт.); - довідка про склад товару від 31.07.2025 р.; - договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 р. № СМ-28.

31.07.2025 р. Одеською митницею було адресовано ТОВ «ОДЄТЕКС» повідомлення щодо надання декларантом додаткових інформації та документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

01.08.2025 р. ТОВ «ОДЄТЕКС», через ТОВ «ОРІКС ЮГ», було адресовано Одеській митниці лист № 185, яким надано запитувану інформацію та повідомлено, зокрема, що з наданих документів, разом з митною декларацією, зокрема, додатку № 2 до контракту № 11/05-21 від 11.05.2021 р., комерційного інвойсу № 90098655 від 01.07.2025 р. вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса.

Зазначено, що у позивача непрямий контракт з виробником товару. Внутрішні взаємини між виробником OQ REFENERIES LLC і компанією «QPT PLASTIC MANUFACTURING» LLC, є комерційною таємницею між двома вище вказаними компаніями, а також надано документи: - комерційну пропозицію від 25.06.2025 р. (надано повторно); - виписки з рахунку №№ 35994057, 41433809.

01.08.2025 р. Одеською митницею Держмитслужби України було прийнято рішення № UA500500/2025/000272/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість Товару: - графа 25: кількість 74 250 кг; - графа 27: ціна товару 84 273,75 дол. США; - графа 28: розрахована декларантом митна вартість товару: валюта дол. США, курс 41,7662, сума у валюті 84 273,75, сума у грн 3 519 794,3 грн; графа 29: код МВВ декларанта 1; - графа 30: коригування: валюта дол. США; вартість за одиницю: 1,2800; загальна сума 95 040, кількість 74 250; графа 31: код МВВ митниці 3.

Так, митний орган, посилаючись на неможливість визначення митної вартості товарів, шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 МК України, зазначив, що «…Так у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічний контракту від 11.05.2021 № 11/05-21 та комерційного інвойсу від 01.07.2025 № 90098655 поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, які інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі; В поданому до митного оформлення коносаменті від 02.07.2025 № 255692898 відсутні будь які відмітки печатки (штампи) компетентних органів, щодо дати прибуття транспортного засобу у іноземний порт призначення та видачу контейнерів (Інформація, щодо вартості зберігання контейнерів у іноземному порту митному органу України не надавалась). Також зазначений документ наданий не в повному обсязі з огляду на те, що коносамент містить посилання на договір № 298436713, який до митного органу не надавався;

- у наданих платіжних інструкціях зазначено: підписання цієї платіжної інструкції Платник надає банку згоду на виконання платіжної операції. Платіжні інструкції №414, 420 не містять обов`язкові реквізити платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації; не містять належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували виконання операцій за такою платіжною інструкцією. Банківські платіжні інструкції свідчать про намір міжнародного переказу коштів, банківські документи у системі SWIFT не подавались до митного оформлення. Таким чином, під час здійснення митного оформлення декларантом не було надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінювані товари, у зв`язку з чим, виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені помилкові або недостовірні відомості щодо складових митної вартості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення.

01.08.2025 декларантом були надіслано лист № 185, комерційну пропозицію від 25.06.2025, виписки з бухгалтерської документації №41433809, №35994057 та повідомлено митний орган про відсутність інших документів для підтвердження заявленої митної вартості. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано, а саме - ціна товару на умовах поставки CPT Одеса включає вартість доставки до Одеси (наголошено, що Постачальник виконав всі свої зобов`язання на умовах поставки CPT Одеса, в листі-відповіді від 01.08.2025 №185). З огляду на вищезазначене, наявність декількох посередників, ненадання договорів та рахунків з третіми особами не дає можливості розрахувати ланцюг постачання та числове значення ціни товару на всіх етапах продажу/премії учасників…».

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості Одеською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000586, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.

01.08.2025 р. Товар випущено у вільний обіг за МД № 25UA65U4, з якої вбачається, що ТОВ «ОДЄТЕКС», у зв`язку з незгодою з вищевказаним рішення про коригування митної вартості товарів, скористалося своїм правом щодо сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів (703065,56 грн податок на додану вартість) та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті.

У зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000272/1, позивач змушений був ще додатково сплатити різницю між митними платежами, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, а саме: 89 818,95 грн - податку на додану вартість.

01.08.2025, у зв`язку з прибуттям другого контейнеру вказаної партії Товару, який перевозився згідно автотранспортною накладною від 30.07.2025 р. (реєстраційні номери тягача, напівпричепа: НОМЕР_6 , ВН7720ХF), на митну територію України, ТОВ «ОРІКС ЮГ», в інтересах ТОВ «ОДЄТЕКС» на підставі Договору № СМ-28, було подано митну декларацію за № 25UA55U2 на Товар: поліпропілен (гомополімер) luban HP5105R 24 750 кг (990 мішків) сировина у первинній формі у вигляді гранул. Партія 852СHD21 індекс текучості розплаву 24,2 г/10 хв. Використовується у виробництві екструзійних матеріалів. Торгівельна марка LUBAN. Виробник «OQ Refineries LLC». Країна виробництва ОМ.

У графі 22 МД заявлена загальна сума за рахунком 28 091,25 дол. США, курс валюти 41,7132, у графі 12 відомості про вартість товару зазначена сума: 1 171 775,93 грн.

До митної декларації за № 25UA55U2 було додано наступні документи: - контракт від 11.05.2021 р. № 11/05-21; - додаткова угода від 27.07.2023 р. № 2; - додаткова угода від 29.12.2023 р. № 3; - комерційна пропозиція від 25.06.2025 р.; - проформа-інвойс від 26.06.2025 р. № 40072706; - пакувальний лист від 01.07.2025 р.; - комерційний-інвойс № 90098655; - платіжна інструкція від 27.06.2025 р. № 414; - платіжна інструкція від 23.07.2025 р. № 420; - виписка з рахунку від 27.06.2025 р. № 35994057; - виписка з рахунку від 23.07.2025 р. № 41433809; - сертифікати аналізу від 01.07.2025 р.; - сертифікат походження від 27.07.2025 р. № О7; - автотранспортна накладна від 30.07.2025 р.; - довідка про склад товару від 31.07.2025 р.; - договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 р. № СМ-28.

01.08.2025 р. Одеською митницею було адресовано ТОВ «ОДЄТЕКС» повідомлення щодо надання декларантом додаткових інформації та документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

01.08.2025 р. ТОВ «ОДЄТЕКС», через ТОВ «ОРІКС ЮГ», було адресовано Одеській митниці лист № 186, яким надано запитувану інформацію та повідомлено, зокрема, що з наданих документів, разом з митною декларацією, зокрема, додатку № 2 до контракту № 11/05-21 від 11.05.2021 р., комерційного інвойсу № 90098655 від 01.07.2025 р. вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса.

Зазначено, що у позивача непрямий контракт з виробником товару. Внутрішні взаємини між виробником OQ REFENERIES LLC і компанією «QPT PLASTIC MANUFACTURING» LLC, є комерційною таємницею між двома вище вказаними компаніями, а також надано документи: - комерційну пропозицію від 25.06.2025 р. (надано повторно); - виписки з рахунку №№ 35994057, 41433809.

01.08.2025 р. Одеською митницею Держмитслужби України було прийнято рішення № UA500500/2025/000271/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість Товару: - графа 25: кількість 24 750 кг; - графа 27: ціна товару 28 091,25 дол. США; - графа 28: розрахована декларантом митна вартість товару: валюта дол. США, курс 41,7132, сума у валюті 28 091,25, сума у грн 1 171 775,93 грн; графа 29: код МВВ декларанта 1; - графа 30: коригування: валюта дол. США; вартість за одиницю: 1,2800; загальна сума 31 680, кількість 24 750; графа 31: код МВВ митниці 3.

Так, митний орган, посилаючись на неможливість визначення митної вартості товарів, шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 МК України, зазначив, що «…Так у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічний контракту від 11.05.2021 № 11/05-21 та комерційного інвойсу від 01.07.2025 № 90098655 поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, які інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі; В поданому до митного оформлення коносаменті від 02.07.2025 № 255692898 відсутні будь які відмітки печатки (штампи) компетентних органів, щодо дати прибуття транспортного засобу у іноземний порт призначення та видачу контейнерів (Інформація, щодо вартості зберігання контейнерів у іноземному порту митному органу України не надавалась). Також зазначений документ наданий не в повному обсязі з огляду на те, що коносамент містить посилання на договір № 298436713, який до митного органу не надавався;

- у наданих платіжних інструкціях зазначено: підписання цієї платіжної інструкції Платник надає банку згоду на виконання платіжної операції. Платіжні інструкції №414, 420 не містять обов`язкові реквізити платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації; не містять належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували виконання операцій за такою платіжною інструкцією. Банківські платіжні інструкції свідчать про намір міжнародного переказу коштів, банківські документи у системі SWIFT не подавались до митного оформлення. Таким чином, під час здійснення митного оформлення декларантом не було надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінювані товари, у зв`язку з чим, виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені помилкові або недостовірні відомості щодо складових митної вартості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення;

- відповідно до ч.2 та 3 ст.53 декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: за наявності - інші платіжні та/ або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; договір (контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення.

01.08.2025 декларантом були надіслано лист № 186, комерційну пропозицію від 25.06.2025, виписки з бухгалтерської документації №41433809, №35994057 та повідомлено митний орган про відсутність інших документів для підтвердження заявленої митної вартості. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано, а саме - ціна товару на умовах поставки CPT Одеса включає вартість доставки до Одеси (наголошено, що Постачальник виконав всі свої зобов`язання на умовах поставки CPT Одеса, в листі-відповіді від 01.08.2025 №186). З огляду на вищезазначене, наявність декількох посередників, ненадання договорів та рахунків з третіми особами не дає можливості розрахувати ланцюг постачання та числове значення ціни товару на всіх етапах продажу/премії учасників…».

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості Одеською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000587, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.

01.08.2025 р. Товар випущено у вільний обіг за МД № 25UA68U1, з якої вбачається, що ТОВ «ОДЄТЕКС», у зв`язку з незгодою з вищевказаним рішення про коригування митної вартості товарів, скористалося своїм правом щодо 29 939,65 грн податок на додану вартість) та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті.

У зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000271/1, позивач змушений був ще додатково сплатити різницю між митними платежами, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, а саме: 29 939,65 грн - податку на додану вартість.

ТОВ «ОДЄТЕКС» з рішенням про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000272/1 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000586, а також з рішенням про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000271/1 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000587 категорично не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку із чим звернулося до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14, від 20.10.2020 у справі №809/1056/16 та ін.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товарів, так і на вимогу митниці, надано всі наявні у нього документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при митному оформленні товару надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару. Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Щодо зауважень митного органу (МД № 25UA16U3 від 31.07.2025) про те, що в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі, суд зазначає наступне.

З наданих митному органу додаткової угоди від 27.07.2023 р. № 2 до Контракту, проформи-інвойс від 26.06.2025 р. № 40072706, пакувального листа від 01.07.2025 р., комерційного-інвойсу від 01.07.2025 р. № 90098655, автотранспортними накладними від 30.07.2025 р. вбачалося, що поставка Товару здійснена на умовах CPT України, м. Одеса, що виключає транспортні витрати позивача, пов`язані з перевезенням Товару, з огляду на наступне.

Згідно з міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару CPT: термін «фрахт/перевезення оплачено до ...» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися незалежно від виду транспорту, включаючи мультимодальні (змішані) перевезення.

Так, ст.ст. А.1-А.4, А.6, А.9 умов поставки товару СРТ передбачено, що Продавець зобов`язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором.

Продавець зобов`язаний одержати на власний ризик і за власний рахунок будь-яку експортну ліцензію або інший офіційний дозвільний документ і виконати, де це належить, усі митні формальності, необхідні для експорту товару.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого місця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.

Передбачено, що у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору страхування.

Продавець зобов`язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду.

Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6: - нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4, а також сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару та будь-які платежі за розвантаження його в місці призначення, покладені на продавця відповідно до договору перевезення; - сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну у випадках, коли вони відповідно до договору перевезення покладаються на продавця.

Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Також, ст.ст. Б.1, Б.2 та Б.4 умов поставки товару СРТ передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити ціну товару у відповідності з договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4, та одержати товар від перевізника в названому місці.

Таким чином, оскільки умови поставки Товару було визначено між «QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C.» та ТОВ «Одєтекс» у комерційній пропозиції від 25.06.2025 р., проформі-інвойс від 26.06.2025 р. № 40072706, пакувальному листі від 01.07.2025 р. та комерційному-інвойсі № 90098655, а саме: СРТ Україна, Одеси, це виключало несення позивачем будь-яких витрат, пов`язаних з транспортуванням Товару до митного кордону України.

З огляду на викладене, доводи оскаржуваного рішення про те, що позивач міг понести витрати на перевезення Товару до митного кордону України повністю спростовуються документами, доданими до митної декларації № 25UA16U3, а також міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року.

Аналогічно, оскільки умови поставки Товару було визначено між «QPT PLASTIC MANUFACTURING L.L.C.» та ТОВ «Одєтекс» у комерційній пропозиції від 25.06.2025 р., проформі-інвойс від 26.06.2025 р. № 40072706, пакувальному листі від 01.07.2025 р. та комерційному-інвойсі № 90098655, а саме: СРТ Україна, Одеси, це виключало несення позивачем будь-яких витрат, пов`язаних з транспортуванням Товару до митного кордону України. З огляду на викладене, доводи оскаржуваного рішення про те, що позивач міг понести витрати на перевезення Товару до митного кордону України повністю спростовуються документами, доданими до митної декларації № 25UA55U2, а також міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року.

Митний орган, обґрунтовуючи неможливість визнання митної вартості за основним методом, послався на те, що у коносаменті від 02.07.2025 № 255692898 відсутні відмітки (печатки, штампи) компетентних органів щодо дати прибуття транспортного засобу до іноземного порту призначення та видачі контейнерів, а також на те, що коносамент містить посилання на договір № 298436713, який не був поданий митному органу.

Однак суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 53 МК України коносамент (як транспортний документ) подається лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, або якщо такі документи необхідні для підтвердження складових митної вартості.

Як встановлено судом, поставка товару у спірних правовідносинах здійснювалась на умовах CPT Одеса (Incoterms 2010), що підтверджується контрактом, додатковими угодами, проформою-інвойсом, комерційним інвойсом та пакувальним листом. За умовами CPT обов`язок з оплати перевезення товару до погодженого пункту призначення покладається на продавця, а відповідні транспортні витрати вже включені у договірну ціну товару.

Отже, відомості про дату прибуття транспортного засобу до іноземного порту, видачу контейнерів або можливі витрати зі зберігання контейнерів у порту не є складовими митної вартості, що підлягають підтвердженню декларантом, та не впливають на числове значення ціни товару, фактично сплаченої або такої, що підлягає сплаті.

Крім того, чинне митне законодавство не містить вимоги щодо обов`язкової наявності у коносаменті відміток іноземних компетентних органів як умови для підтвердження митної вартості товару за першим методом.

Посилання ж митного органу на ненадання договору № 298436713, згаданого у коносаменті, є безпідставним, оскільки такий договір не є договором купівлі-продажу товару, не визначає його ціну та не стосується правовідносин між продавцем і покупцем щодо формування митної вартості. Відповідачем не доведено, що зазначений договір впливає на числові значення складових митної вартості або підтверджує здійснення будь-яких додаткових платежів покупцем.

Таким чином, зауваження митного органу щодо коносаменту не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.

Також суд критично оцінює доводи відповідача про те, що платіжні інструкції № 414 та № 420 не містять обов`язкових реквізитів, визначених постановою НБУ № 216, та не підтверджують фактичну сплату вартості товару, оскільки банківські документи у системі SWIFT до митного оформлення не подавались.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення були подані платіжні інструкції, а також банківські виписки з рахунку, які підтверджують здійснення грошових переказів на користь продавця у розмірах та у строки, передбачені проформою-інвойсом та контрактом. Зазначені документи у своїй сукупності дають можливість ідентифікувати платника, отримувача коштів, суму платежу, валюту операції, дату її здійснення та зв`язок таких платежів з конкретною поставкою товару.

Суд звертає увагу, що Митний кодекс України не встановлює вичерпного переліку форм або технічних реквізитів банківських документів, якими виключно може підтверджуватися факт оплати товару. Вимога про обов`язкове подання SWIFT-повідомлень або інших внутрішніх банківських документів не передбачена статтею 53 МК України та виходить за межі повноважень митного органу.

Формальні зауваження щодо відсутності окремих реквізитів платіжної інструкції, за відсутності доказів того, що оплата товару фактично не здійснювалася або здійснювалася в іншому розмірі, не можуть розцінюватися як належна та достатня підстава для невизнання митної вартості за основним методом.

Відповідачем не доведено, що надані платіжні документи містять недостовірні відомості або що заявлена ціна товару не відповідає ціні, фактично сплаченій за нього.

Отже, наведені митним органом зауваження щодо коносаменту та платіжних інструкцій мають формальний характер, не стосуються числового значення митної вартості товарів та не підтверджують наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявленої декларантом митної вартості.

Вирішуючи спір, суд враховує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 (касаційне провадження №К/9901/39168/18), але не виключно.

З урахуванням зазначеного, зауваження митного органу стосовного того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цієї складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими.

Зазначивши у оскаржуваному рішенні про виявлені розбіжності, митний орган не зазначає яким чином це вплинуло на митну вартість товару та чому це є перешкодою до її визначення за першим методом.

Тобто, за встановленими у цій справі обставинами, суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішенні про коригування митної вартості, які у процедурі митного оформлення є кінцевими та позбавляють декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 МК України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 у справі № 1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що витребовуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

При цьому суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Під час розгляду справи митний орган не довів належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

Згідно рішення п. 71 Європейського суду з прав людини у справі "Звежинський проти Польщі" позбавлення майна, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності.

Під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі "Pressos Compania Naviera S. A." та інші проти Бельгії". Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар.

При цьому, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно п. 17 рішення ЄСПЛ у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про недотримання позивачем вимог митного законодавства і не довів правомірності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови, у зв`язку із чим останні підлягають скасуванню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

З огляду на матеріали справи, з метою отримання правової (правничої) допомоги щодо надання правової консультації, підготовки матеріалів, складання процесуальних документів, представництва інтересів у суді Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» звернулося до Адвокатського об`єднання «Щит», з яким укладено договір про надання правової допомоги від 11.09.2023 р. № 1-109.

01.05.2024 р. між ТОВ «ОДЄТЕКС» та АО «Щит» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 11.09.2023 р., якою внесено зміни до п. 1.1 Договору.

27.12.2024 р. між ТОВ «ОДЄТЕКС» та АО «Щит» укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги від 11.09.2023 р., якою внесено зміни до п. 7.2 Договору.

16.09.2025 р. між ТОВ «ОДЄТЕКС» та АО «Щит» було складено акт приймання-передачі наданих правових послуг № 31 (далі Акт № 31), згідно якого АО «Щит» надало комплекс правових послуг, загальна вартість яких складає 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., а саме: 1. Проведення усної консультації з питання оскарження рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів (справа № 420/28966/25), - витрачений час 30 хв. 2. Підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, в тому числі, аналіз та дослідження наданих Клієнтом документів, пошук та вивчення судової практики Верховного Суду з аналогійних правовідносин, копіювання та засвідчення документів, які долучаються до позову (справа № 420/28966/25)- витрачений час 18 год. 3. Підготовка та подання додаткових пояснень (справа № 420/28966/25), - витрачений час 6,5 год.

Відповідно до п. 3 Акту № 31 АО «Щит» Клієнт зобов`язався здійснити оплату за даним актом протягом 5-ти робочих днів.

Таким чином, витрати ТОВ «ОДЄТЕКС» на правову (правничу) допомогу по даній справі складають 20 000 (десять) гривень, що підтверджується наступними доказами: договором про надання правової допомоги від 11.09.2023 р. № 1-109, додатковою угодою від 01.05.2024 р. № 1, додатковою угодою від 27.12.2024 р. № 2, актом приймання-передачі наданих правових послуг від 16.09.2025 р. № 32 та платіжною інструкцією від 16.09.2025 р. № 17017.

Згідно з ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем до суду надано заперечення, в якому митний орган зазначає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. становить 6,6 прожиткових мінімумів на працездатних осіб з 1 січня 2025 року, або 2,5 мінімальні заробітні плати у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 416,6 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу в суді у розмірі 20 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Разом з тим, розмір понесених витрат на правничу допомогу входить до предмету доказування по справі. При цьому, позовні заяви цієї категорії фактично є шаблонними та не потребують значного часу та витрат на їх складання, рівно як і за розглядуваних обставин не потребувало значного часу вивчення судової практики в аналогічних спорах. Так, правовий аналіз судової практики та складання позовної заяви по схожих справах є порівняно типовою роботою, яка не розпочинається спочатку при підготовці наступного позову, а робота із практикою в подальших роботах повторює первісні судові практики. Тобто обсяги роботи при складанні однотипних позовних заяв за аналогічних спірних правовідносин не потребують докладання однакових зусиль та часу у порівнянні із опрацюванням іншої категорії спорів.

При викладених обставинах, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову (позов немайнового характеру) і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, вважає достатнім і співмірним розмір витрат правничої допомоги в сумі 5000 грн.

При цьому суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товар Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (65010, м. Одеса, вул. Бригадна, буд. 131; ) до Одеської митниці (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 21А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмови задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000272/1 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000586.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000271/1 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500500/2025/000587.

Стягнути з бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» судові витрати в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Стягнути з бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк