Справа № 640/22650/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Справа № 640/22650/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 640/22650/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» (далі позивач, ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ») звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 022485 від 06.11.2019 в частині застосування штрафу в сумі 29 168, 40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» зазначило, що висновки податкового органу про порушення строків оплати орендної плати за землю та, як наслідок, про наявність підстав для застосування штрафу, є безпідставними, оскільки узгоджені грошові зобов`язання сплачувались у повному обсязі та у встановлені строки.

Так, у встановлені податковим законодавством строки, за місцезнаходженням земельної ділянки, до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві позивачем була подана податкова декларації з плати за землю за 2019 рік, згідно з якою узгоджено податкове зобов`язання в сумі 1 741 303, 91 грн, з розбивкою річної суми за місяцями по 145 941, 99 грн у місяць. Втім, зазначена декларація не відобразилась в Електронному кабінеті ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ», у зв`язку з чим, посадовою особою податкового органу було запропоновано повторно подати таку саму декларацію.

Після повторного подання податкової декларації з плати за землю за 2019 рік, в Електронному кабінеті перша подана декларація відобразилась за № від 08.02.2019, а подана повторно за № від 05.02.2019. При цьому, посадова особа податкового органу повідомила про «задвоєння» податкових зобов`язань з плати за землю, оскільки в системі зареєстровано дві декларації.

З метою виправлення вказаної технічної помилки, посадовою особою податкового органу було запропоновано подати уточнюючу декларацію для коригування податкових зобов`язань, у зв`язку з тим, що виправити помилку в інший спосіб, технічно не можливо.

З огляду на зазначене, ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» було подано уточнюючу декларацію № від 06.05.2019, згідно з якою податкові зобов`язання були скориговані до зменшення на суму 1 751 303, 91 грн.

Позивач наголосив на тому, що орендує одну земельну ділянку кадастровий номер :90:190:0023, у зв`язку з чим декларуванню підлягають податкові зобов`язання з орендної плати саме за цю одну ділянку, а «завищення» («задвоєння») податкових зобов`язань відбулось внаслідок подання повторної декларації на вимогу посадової особи податкового органу.

За таких обставин, ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» вважає, що не допускало заниження податкових зобов`язань з орендної плати за землю, що свідчить про відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України та, як наслідок, про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2019 відкрито провадження у справі № 640/22650/19, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у м. Києві у відзиві (а.с. 40-44) зазначило, що за результатами камеральної перевірки, згідно з актом № 7416/26-15-12-12-12 від 11.07.2019, було встановлено порушення ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України внаслідок несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання по платі за землю, а також, грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням із затримкою до 30 та більше 30 календарних днів.

У зв`язку з цим, на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб, до позивача було застосовано штраф у розмірі 10%, що склало 59 238, 36 грн, а також штраф у розмірі 20%, що склало 29 168, 40 грн, про що 05.08.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення № та № .

За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, рішенням ДПС України № 4520/6/99-00-08-05-05 від 07.10.2019, податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2019 скасовано повністю, а податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2019 скасовано в частині застосування штрафу в сумі 29 188, 40 грн.

З огляду на зазначене, 06.11.2019 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 022485 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати орендної плати з юридичних осіб у розмірі 10%, що складає 30 049, 96 грн. Тобто, вказане податкове повідомлення-рішення винесено на суму штрафу, що включає штраф за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки в частині подання уточнюючого розрахунку на зменшення податкових зобов`язань.

За таких обставин, ГУ ДПС у м. Києві вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020, первісного відповідача Головне управління ДФС у м. Києві, замінено на правонаступника Голвоне управління ДАС у м. Києві.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, на підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863), проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України № 399 від 16.09.2024.

За результатами вказаного автоматизованого розподілу, справа № 640/22650/19 передана на розгляд Сумському окружному адміністративному суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025, зазначену справу передано на розгляд судді Воловику С.В.

Так, ухвалою від 21.03.2025, справа № 640/22650/19 прийнята до провадження, розгляд справи вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, учасникам справи запропоновано подати додаткові пояснення щодо предмету спору, відповідача замінено на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код 44116011).

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, посадовою особою Головного управління ДФС у місті Києві 11.07.2019 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» узгодженого грошового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб.

За результатами перевірки, 11.07.2019 складено акт № 7416/26-15-12-12-12, згідно з яким податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб та, як наслідок, про наявність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки, 05.08.2019 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20%, що складає 29 168, 40 грн, а також податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу в розмірі 10%, що складає 59 238, 36 грн.

Не погоджуючись з указаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» оскаржило їх в адміністративному порядку і, за результатами розгляду скарги, рішенням ДПС України № 4520/6/99-00-08-05-05 від 07.10.2019, податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2019 було скасовано повністю, а податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2019 в частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки в сумі 29 188, 40 грн.

У зв`язку з цим, 06.11.2019 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 022485, яким до ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» застосовано штраф у розмірі 10%, що склало 30 049, 96 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

На виконання пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою,

встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

За змістом пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 травня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, погашенням податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 10 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, зміст наведених норм, дає підстави дійти висновку про те, що відповідальність за виправлення (уточнення) інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов`язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації у зв`язку з виявленням факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів. При цьому, така відповідальність для платника податку передбачена саме статтею 50 Податкового кодексу України, а не статтею 126.

Специфіка нарахування штрафної санкції, встановленої статтею 126 Податкового кодексу України, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу. Тобто, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої ст. 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки.

У цій справі, стверджуючи про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ГУ ДПС у м. Києві вказує на встановлення факту несвоєчасної сплати позивачем узгоджених сум грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб, визначених у податкових деклараціях № від 05.02.2019 та № від 08.02.2019. Втім, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, 05.02.2019 ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» подало податкову декларацію з плати за землю за 2019 рік, яка була прийнята відповідачем та зареєстрована за № .

За змістом вказаної декларації, позивачем визначено грошове зобов`язання в сумі 1 751 303, 91 грн за рік (з розбивкою по 145 941, 99 грн щомісяця) за користування земельною ділянкою площею 74 707 кв.м., кадастровий номер :90:190:0023.

Згодом, 08.02.2019 позивачем була подана податкова декларація з плати за землю за 2019 рік, яка була прийнята відповідачем та зареєстрована за № та у якій визначено грошове зобов`язання в сумі 1 751 303, 91 грн за рік (з розбивкою по 145 941, 99 грн щомісяця) за користування земельною ділянкою площею 74 707 кв.м., кадастровий номер :90:190:0023.

Тобто, фактично, визначені ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» грошові зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб у податкових деклараціях № від 05.02.2019 та № від 08.02.2019 стосуються однієї земельної ділянки площею 74 707 кв.м., кадастровий номер :90:190:0023, у зв`язку з чим, не можуть сплачуватись двічі.

Досліджуючи питання своєчасності сплати вказаного узгодженого грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб, судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 208 від 25.02.2019, позивачем сплачено 145 941, 99 грн за січень 2019 року, відповідно до платіжного доручення № 220 від 21.03.2019 сплачено 145 941, 99 грн за лютий 2019 року, а згідно з платіжним дорученням № 232 від 17.04.2019 сплачено 145941, 99 грн за березень 2019 року.

Отже, узгоджена сума грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за земельну ділянку площею 74 707 кв.м., кадастровий номер :90:190:0023, сплачувалась позивачем у повному обсязі та в межах встановлених Податковим кодексом України строків.

Доказів наявності заборгованості по орендній платі з юридичних осіб станом на день оплати (25.02.2019, 21.03.2019 та 17.04.2019) та, як наслідок, зарахування поточних платежів в рахунок погашення податкового боргу, ГУ ДПС у м. Києві суду не надала, про наявність такої заборгованості та такого зарахування, суд не повідомляла.

Тобто, всупереч приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено наявність у позивача податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб у період, який перевірявся, так само, як і не доведено факту погашення такого боргу із затримкою до 10 календарних днів включно.

За таких обставин, суд робить висновок про своєчасність сплати узгоджених грошових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб у спірний період, відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, та, як наслідок, про невідповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафу в сумі 29 168, 40 грн критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України й обґрунтованість позовних вимог про його скасування в цій частині.

Таким чином, керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «СЕСІЛЬ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 022485 від 06.11.2019 в частині застосування штрафу в сумі 29 168, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик