Справа № 281/635/25
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/635/25
Провадження по справі 2-а/281/2/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі

головуючої судді Свинченко Г.Д.

за участі:

секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лугини в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції УПП в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття справи. Просить поновити йому строк на оскарження постанови, скасувати постанову серії ЕНА № 6069793 від 02.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 02.11.2025 року о 14:13:48 год., керуючи транспортним засобом SKODA KAROQ номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по а/д М-07 151 км рухався зі швидкістю 76 км/год в населеному пункті м. Коростень, позначеному дорожнім знаком 5.49 (Початок населеного пункту), чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС000632. Відеофіксація велась на ПВ Motorola VB 475062, 475214, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. З вказаною постановою ОСОБА_1 не згодний, вважає її незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального права. Позивач зазначив, що дійсно у вказаний час і місці керував транспортним засобом та рухався в бік селища Лугини. Під час руху його зупинили працівники поліції та пояснили, що він перевищив швидкість в населеному пункті. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 надав усі необхідні документи, їх перевірили і пішли зупиняти інший автомобіль, а до нього підійшлитоді, коли почала друкуватися постанова. Позивач заперечував, оскільки швидкість не перевищував, вину свою не визнавав. Поліцейський запитав чи ОСОБА_1 відмовляється від постанови і повідомив, що в такому випадку постанова буде направлена поштою. Після цього їх спілкування закінчилось, позивач поїхав додому.

У місці, де відсутній дорожній знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень ПДР", що свідчить про неналежність та недопустимість отриманих доказів. ОСОБА_1 вважає дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству, а зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактично отримав оскаржувану постанову не 06.11.2025 року, а 11.11.2025 року.

21.11.2025 року ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду.

27.11.2025 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

02.12.2025 року від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка мотивована тим, що позивачем були пропущені процесуальні строки оскарження постанови, а зазначені в позовній заяві підстави для поновлення строку не є поважними з огляду на наступне. Так як позивач відмовився отримувати постанову на місці вчинення правопорушення, про що було здійснено відповідний запис в графі 9 оскаржуваної постанови, то в подальшому копію постанови рекомендованим листом 04.11.2025 було надіслано на адресу позивача, що підтверджується долученими до позовної заяви конвертом із значенням адресата. Відповідно до трекінгу поштового відправлення RO7, оскаржувану постанову було вручено одержувачу ОСОБА_1 06.11.2025. Вказані позивачем причини пропуску строку оскарження, так як рекомендований лист із оскаржуваною постановою отримав не він, а поштарка, є неповажними, з огляду на те, що пропуск процесуального строку є предметом доказування, при цьому позивач не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску. Для поновлення строку судом необхідно довести, що пропуск був спричинений об`єктивно непереборними обставинами, які унеможливили вчинення процесуальної дії в установлений термін. Твердження, що лист отримала поштарка є неправдивим і недоведеним жодними доказами. Так як оскаржувана постанова була отримана позивачем 06.11.2025, то вона набрала законної сили 06.11.2025, а тому строк оскарження вказаної постанови закінчився 16.11.2025 року. Позовна заява подана 20.11.2025, тобто з пропущенням строків оскарження. Позивач був присутній під час винесення постанови, його також було ознайомлено з нею. Відповідач просить адміністративний позов залишити без розгляду, судові витрати залишити за позивачем.

03.12.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки доводи вдміністративного позову нічим не обгрунтовані, а вимоги позива безпідставні і такі, що не підлягають задоволенню. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, правомірності винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та відмови ОСОБА_1 від отримання зазначеної постанови підтверджується відеозаписом з нагрудного портативного відеореєстратора. При цьому від водія жодних пояснень чи клопотань не надходило. В постанові зазначено технічні засоби на які здійснювалась фіксація правопорушення. На місці вчинення правопорушення розміщені дорожні знаки 5.49 "Коростень" та дорожні знаки 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Фіксування порушень правил дорожнього руху може здійснюватись як в автоматичному, так і в ручному режимі, тому дії поліцейських у цій справі не суперечать нормам законодавства. На обгрунтування відзиву відповідач надав відповідні докази.

07.01.2026 року від відповідача надійшли заперечення на пояснення позивача, відповідно до яких доводи позивача щодо вимірювання швидкості приладом "TruCam" є припущеннями, що грунтуються на його суб`єктивному сприйнятті та не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами. Позивач надає власні тлумачення принципів роботи приладу. Відеозапис та фотоматеріали з приладу "TruCam" безпосередньо підтверджують факт перевищення позивачем встановленої швидкості руху, містять інформацію про дату, час, місце фіксації правопорушення, швидкість руху транспортного засобу, а також чітке зображення державного номерного знаку, марки та моделі транспортного засобу. Тобто, докази вчинення адміністративного правопорушення є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст. 72-74 КАС України та положень КУпАП і підлягають оцінці судом у сукупності з іншими матеріалами справи. Пояснення позивача не містять заперечень щодо самого факту вчинення правопорушення, а спрямовані на пошук формальних підстав для скасування постанови. Також позивачем не надані докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з оскарженням постанови.

Позивач у судові засідання не з`явився, надіслав заяви про розгляд справи без його участі. Надав письмові пояснення в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити. Зазначив, що на відеозаписі події видно, що під час вимірювання швидкості руху на приладі "TruCam" вже визначена фіксована швидкість - 76 км/год, а потім починає рухатися хрестик. З наданого відповідачем фотознімка не можливо встановити швидкість якого саме транспортного засобу вимірювалась, не співпадає час вчинення правопорушення. Вимірювання реальної швидкості руху транспортного засобу проведено неправильно, тобто результати вимірювання спотворені. Також просив долучити до матеріалів справи інструкцію з експлуатації приладу "TruCam LTI 20/20".

Представник подав заяву про розгляд спраи без його участі, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі у зв`язку із порушенням строків оскарження постанови.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

За змістом постанови серії ЕНА № 6069793 від 02.11.2025 року, 02.11.2025 року о 14:08:55 год., водій керуючи транспортним засобом SKODA KAROQ номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по а/д М-07 151 км рухався зі швидкістю 76 км/год в населеному пункті м. Коростень, позначеному дорожнім знаком 5.49 (Початок населеного пункту), чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС000632. Відеофіксація велась на ПВ Motorola VB 475062, 475214, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. ОСОБА_2 відмовився від підпису та отримання копії постанови.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (стаття 53 Закону №3353-XII).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при складанні оскаржуваної постанови, однак відмовився від отримання її копії, що підтверджується відеозаписом події.

Копію оскаржуваної постанови було надіслано позивачу рекомендованим листом вих. № 14106 від 03.11.2025 року. Відповідно до відстеження поштового відправлення, копія зазначеної постанови була отримана позивачем 06.11.2025 року.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова була надіслана позивачу у визначений строк та вручена ОСОБА_1 06.11.2025 року. Отже, постанова набрала законної сили 16.11.2025 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 20.11.2025 року та, зокрема, просив поновити йому строк на оскарження постанови серії ЕНА № 6069793 від 02.11.2025 року. Жодних належних та допустимих доказів поважності причини пропуску строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не надав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За положеннями ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності пропущений без поважних причин, отже, поновленню не підлягає. Отже, позовну заяву слід залишити без задоволення, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-244, 246, 250, 272, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття справи залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 6069793 від 02.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Галина Свинченко