Справа № 640/21270/21
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів: - Сорочка Є.О.,

- Чаку Є.В.,

при секретарі - Красновій О.Р.,-

за участю: представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Сперкача С.В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Сперкача Сергія Володимировича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними дій, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2021 року адвокат Сперкач Сергій Володимирович в інтересах свого довірителя, - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва із позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Київській області щодо проведення інспекційного відвідування позивача на підставі наказу ГУ Держпраці у Київській області №1851 від 05 квітня 2019 року та направлення на проведення інспекційного відвідування №895 від 05 квітня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 про накладання на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1752660,00 грн (т.1 а.с.1-14).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (т.1 а.с.137-139).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року залишено без змін (т.1 а.с.204-206).

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд (т.2 а.с.25-33).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року прийнято до провадження судді Чудака О.М. адміністративну справу №640/21270/21 (т.2 а.с.37-38).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Пунктами 4-7 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації (далі - ДСА) України від 16 вересня 2024 року №399 (далі - Порядок №399) визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва та передані до Київського окружного адміністративного суду, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням кваліфікованого електронного підпису.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15 січня 2025 року, згідно супровідного листа Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано адміністративну справу №640/21270/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року закрито провадження у справі №640/21270/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови (т.3 а.с.18-20). Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у новому позові ОСОБА_1 по справі №640/21270/21 йдеться про оскарження тієї самої постанови Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346, яка вже була предметом судового розгляду у справі №640/9727/19, в ньому позивач лише навів додаткове обґрунтування позовних вимог, жодним чином не змінивши підстави позову, що є підставою для закриття провадження у справі №640/21270/21 відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Не погоджуючись з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року, представник позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвокат Сперкач Сергій Володимирович подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що підстави у цій справі відрізняються від підстав позову у справі №640/9727/19 та, відповідно, не були предметом розгляду та дослідження судами.

Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2020 року у справі №640/9727/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, встановлено, що накладення на позивача штрафу у розмірі 1752660,00 грн на підставі постанови Головного управління Держпраці у Київській області №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 від 07 травня 2019 року є правомірним та вказана постанова скасуванню не підлягає. З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому суді. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду у тотожному спорі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №640/5563/19. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15). В постанові від 11 квітня 2018 року у справі №9901/433/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається. Представник відповідача просить суд апеляційної інстанції залишити без змін ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Сперкача Сергія Володимировича не підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.

В червні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнення, просить визнати протиправною та скасувати постанову №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 від 07 травня 2019 року про накладення штрафу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року у справі №640/9727/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року у справі №640/9727/19 набрало законної сили 08 жовтня 2020 року.

19 червня 2021 року адвокат Сперкач Сергій Володимирович в інтересах свого довірителя, - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва із позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Київській області щодо проведення інспекційного відвідування позивача на підставі наказу ГУ Держпраці у Київській області №1851 від 05 квітня 2019 року та направлення на проведення інспекційного відвідування №895 від 05 квітня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 про накладання на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1752660,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року в справі №640/21270/21 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року в справі №640/21270/21 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року в справі №640/21270/21 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому суді. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду у тотожному спорі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №640/5563/19.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норми закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

В постанові від 11 квітня 2018 року у справі №9901/433/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у справі №640/9727/19 та у справі №640/21270/21 позивач просить скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 про накладання на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1752660,00 грн.

Крім того, як у справі №640/9727/19 так і у справі №640/21270/21 ФОП ОСОБА_1 стверджує, що інспекційне відвідування позивача відбулося з грубими порушеннями статей 3, 4, 6, 7 та 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V), а саме: у спосіб не передбачений законом; за відсутністю законних підстав; за відсутністю повноважень у перевіряючих осіб. Також ФОП ОСОБА_1 стверджує, що інспекційне відвідування позивача було проведено відповідно та на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295).

У рішенні по справі №640/9727/19 Окружним адміністративним судом м. Києва надано правову оцінку посиланням позивача ФОП ОСОБА_1 на Порядок №295.

У рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №640/9727/19 зазначено: «Таким чином, станом на час здійснення інспекційного відвідування та прийняття постанови №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 від 07 травня 2019 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 , Головне управління Держпраці у Київській області правомірно застосовувало чинний на той час Порядок №295».

У справі №640/9727/19 Окружним адміністративним судом м. Києва також надавалася правова оцінка діям працівників Головного управління Держпраці у Київській області під час проведення інспекційного відвідування.

У новому позові по цій справі №640/21270/21 ФОП ОСОБА_1 оспорює ту саму постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346, при цьому позивач лише наводить додаткове обґрунтування своїх позовних вимог, яке жодним чином не змінює підстави позову.

Заявляючи 19 червня 2021 року позовні вимоги, ФОП ОСОБА_1 фактично просить суд повторно надати правову оцінку рішенню, правомірність якого вже встановлена і вирішена рішенням Окружного адміністративного суду м. Києві від 02 липня 2020 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі №640/9727/19.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, в якій зазначено, що якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оспорення не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може привести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

У постанові від 19 серпня 2024 року у справі №820/5459/17 щодо оскарження наказу, визнання протиправними дій стосовно проведення перевірки Верховний Суд зазначив, що з огляду на висновки, сформульовані в наведеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду, позивач не позбавлений можливості посилатися на допущені контролюючим органом під час призначення та проведення перевірки порушення при оспоренні в судовому порядку рішення за результатами такої перевірки.

Однак ФОП ОСОБА_1 , звертаючись в червні 2019 року в суд із позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 про накладання на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1752660,00 грн (справа №640/9727/19) не скористався своїм правом щодо одночасного оспорення дій Головного управління Держпраці у Київській області щодо проведення інспекційного відвідування позивача на підставі наказу ГУ Держпраці у Київській області №1851 від 05 квітня 2019 року та направлення на проведення інспекційного відвідування №895 від 05 квітня 2019 року, чим штучно створив формальні підстави для повторного звернення в суд із новим позовом.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду відмічає, що у справі №640/9727/19 вже надавалася правова оцінка діям працівників Головного управління Держпраці у Київській області під час проведення інспекційного відвідування. У новому позові (справа №640/21270/21) про оспорення тієї самої постанови відповідача від 07 травня 2019 року №КВ895/1521/АВ/ТД/ФС-346 ФОП ОСОБА_1 лише навів додаткове обґрунтування позовних вимог, жодним чином не змінивши підстави позову.

Вказане дає апеляційному суду підстави погодитися із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження в справі №640/21270/21.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року постановлена судом першої інстанції з додержанням норм права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги представника позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Сперкача Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі №640/21270/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними дій, про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя І.В. Штульман

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

з