Справа № 420/35241/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язання виключити відомості про порушення правил військового обліку,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язання виключити відомості про порушення правил військового обліку.

Ухвалою суду від 20.10.2025 передано адміністративну справу № 420/35241/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язання виключити відомості про порушення правил військового обліку для розгляду за підсудністю до Хаджибейського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 10.11.2025 матеріали адміністративної справи № 420/35241/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії повернено на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

10.12.2025 справа повернулась до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 позовну заяву залишено без руху та зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання позивачем до суду: доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачем позовні вимоги.

Так, суд встановив, що предметом вказаного адміністративного позову є питання щодо правомірності внесення відомостей про порушення правил військового обліку позивачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Щодо фактичних обставин даного адміністративного позову позивачем зазначено, що в березні 2025 року йому стало відомо, що його персональні дані внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з записом про порушення ним правил військового обліку та внесено відомості в ІПНП з поміткою «розшук».

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи адвокатського запиту від 02.09.2025 № 1285968 судом встановлено, що адвокатом по тексту зазначено наступне: «Зі слів клієнта мені стало відомо, що він знаходиться у розшуку ТЦК та СП, щодо причин такого розшуку клієнту не відомо. Ці твердження підтвердились після перевірки статусу в застосунку «Резерв+», де вказано «Вас розшукує ТЦК та СП від 28.03.2025».

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав до суду копію витягу розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з застосунку «Резерв+», відповідно до якого станом на дату формування: 30.07.2025 19:03 відсутні дані щодо порушення позивачем правил військового обліку.

Вказані обставини зазначались судом в ухвалі від 16.12.2025 про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, на виконання наголошеної ухвали, позивач 26.12.2025 надав до суду заяву про усунення недоліків, в якій позивач зазначив наступне:

1. Факт наявності статусу «в розшуку» та запису про порушення правил обліку був виявлений позивачем особисто, за допомогою застосунку «Резерв+», що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав;

2. З метою отримання документального підтвердження та уточнення підстав таких відомостей позивач звернувся за юридичною допомогою до адвоката Гармаш О.О. з метою направлення адвокатського запиту до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2025 з вимогою надати інформацію про причини внесення запису про «розшук»;

3. У відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 16.10.2025 № 19029 відмовив у наданні інформації стосовно позивача, мотивуючи це тим, що запитувані відомості нібито становлять «службову інформацію» та мають обмежений доступ.

Таким чином, у поданій заяві позивач наголосив, що оскільки відповідач є єдиним володільцем інформації щодо підстав внесення відомостей до Реєстру, а самостійне отримання цих доказів позивачем є неможливим через бездіяльність відповідача, позивач одночасно з цією заявою подає клопотання про витребування доказів.

У поданому клопотанні позивач просить суд витребувати наступні докази: належним чином завірену копію документа, в якому містяться дані щодо порушення позивачем правил військового обліку, що стало причиною подання останнього в розшук.

Розглянувши подані позивачем документи, суд зазначає, що вони стосуються підстав внесення позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо порушення ним правил військового обліку. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували сам факт оголошення позивача в розшук. Зокрема, суд зазначає, що інформація щодо перебування особи в розшуку відображається в застосунку «Резерв+», проте відповідно до наданого до суду витягу, як вже встановлено судом, вказана інформація щодо позивача відсутня.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Так, суд зазначає, що позивач на виконання ухвали суду від 16.12.2025 про залишення позовної заяви без руху не надав до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачем позовні вимоги, зокрема, доказів щодо самого факту перебування позивача у розшуку (витягу із застосунку "Резерв+" із наявним статусом щодо розшуку). При цьому, жодних пояснень щодо неможливості надання таких документів, подана заява на усунення недоліків не містить.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.122, ч. 2 ст.123, п. 1 ч. 4 ст.169,248,256,293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву разом з додатками повернути позивачу.

Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О.Я. Бойко