Справа № 520/9973/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 р. Справа № 520/9973/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.09.25 по справі № 520/9973/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд скасувати податкові повідомлення - рішення, а саме:

- від 18.06.2024 №1-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на загальну суму 340,28 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 ;

- від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 526,12 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 ,

- від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023рік на загальну суму 228,64 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 ;

- від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023рік на загальну суму 1212,37 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 ;

- від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023рік на загальну суму 1874,83грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 ;

- від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022рік на загальну суму 784,12 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 ;

- від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на загальну суму 147,88 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 ;

- від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022рік на загальну суму 1212,58 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області, які полягають у незаконних вимогах ГУ ДПС у Харківській області сплатити неправомірно нарахований ОСОБА_1 податковий борг; у незаконному накладенні ГУ ДПС у Харківській області податкової застави на все майно ОСОБА_1 ; у незаконному нарахуванні ГУ ДПС у Харківській області пені та штрафних санкцій, на невизнаний оскаржуваний податковий борг, до вирішення справи №520/9973/25 по суті і до набрання рішенням законної сили.

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області зменшити суму податкового боргу ОСОБА_1 на 6326,82 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем порушено порядок та процедуру винесення податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. На підставі викладеного просила задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.06.2024 №1-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на загальну суму 340,28 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 526,12 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 228,64 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 1212,37 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 1874,83 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022рік на загальну суму 784,12грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022рік на загальну суму 147,88грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 .

Скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038- НОМЕР_1 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022рік на загальну суму 1212,58 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що платник податків не надав жодної інформації стосовно того, що вказані об`єкти використовуються у її діяльності, а отже у 2022-2023 роках зазначені будівлі не використовувались як об`єкти промисловості у діяльності ОСОБА_1 та підлягають оподаткуванню. Підставою для звільнення платника від обов`язку щодо нарахуваня та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за правилами пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України є особливість, що характеризує використання будівель у діяльності платника податків. Зазначає, що з огляду на фактичні обставини справи, об`єкти, що належать ОСОБА_1 не звільняються від оподаткування, оскільки не використовуються у діяльності позивача.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що належні їй нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1 за функціональним призначенням є промисловими та виробничими приміщеннями, що підтверджено технічними паспортами на виробничій будинок Харківського міського БТІ, нежитлові приміщення підвалу № 1-8 в літ А-2 за адресою АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно мають чіткі характеристики нежитлової нерухомості, а саме підтип нерухомого майна - підвал, а отже не є базою оподаткування. Зазначає, що відповідач визнає, що позивач здійснювала діяльність у 2022-2023 за КВЕД 16.23 виробництво інших дерев`яних будівель і столярних виробів, сплачувала податки протягом всього періоду, а отже вимоги апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 17 вересня 2024 року у електронному кабінеті платника податків позивач отримала податкові повідомлення-рішення від 18.06.2024, якими ГУ ДПС визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачені фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості класифікуючи об`єкти як - будівлі промисловості та склади за адресами вул. Поздовжня буд.8 та АДРЕСА_1 , - підвал по вул.Полтавський шлях буд.42м.Харків.

Заявою від 17.09.2024 (вх.ГУ ДПС від 17.09.2024№ 60422/6/ЕКП/76) позивач звернулась до керівника Східного управління ДПС у Харківській області з вимогою видати:

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 36370,95 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 56244,83 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 1578,35 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 6859,13 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556від 18.06.2024 на суму 12125,75 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556від 18.06.2024 на суму 340,28 грн.,

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 1478,75 грн,

- ППР№ 1-2038-UA0028556від 18.06.2024 на суму 7841,17 грн.,

з детальним описом об`єкта нерухомості, підстав нарахування, вказанням ставки нарахування для кожного об`єкта нерухомості відповідно до рішення Харківської міської ради, детальним розрахунком нарахувань за місяць, рік .

Інформаційним листом №54698/6/20-40-24-05-11 від 22.11.2024 ГУ ДПС у Харківській області в електронному кабінеті повідомлено, що направлено відповідь на лист від17.09.2024 з додатками, зокрема направлено ППР.

17 січня 2025 року (вх. ГУ ДПСУ від 17.01.2025 № 4227/6/ЕКП/53) позивач звернулась до ГУ ДПС з повідомленням, що не отримала вищевказаний лист з додатками.

У відповідь на заяву від 17.01.2025 б/н (вх. ГУ ДПСУ від 17.01.2025 № 4227/6/ ЕКП/53) 24 лютого 2025року надійшов лист ГУ ДПСУ у Харківській області 7028/6/20-40-24-05-10 від 19.02.2025 з додатками.

На підставі Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 зі змінами і доповненнями внесеними згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 №1284/18 відповідач своїм Рішенням про внесення змін до відомостей про об`єкти оподаткування та скасування/відкликання податкового повідомлення від 14.11.2024 скасував ППР від 18.06.2024 за 2022, 2023 рр.: ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 36370,95грн за 2023 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 56244,83грн за 2023 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 1578,35грн за 2023 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 6859,13грн за 2023 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 1478,75грн за 2022 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 7841,17 грн за 2022 рік, ППР №1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 12125,75грн за 2022 рік та прийняв нові податкові повідомлення рішення за 2022-2023рр. змінивши класифікацію об`єктів нерухомого майна на тип - інші будівлі:

- ППР№ 1-2038-UA0028556 від 18.06.2024 на суму 340,28грн. за 2022, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 526,12грн. за 2023, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 228,64грн. за 2023, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 1212,37грн. за 2023, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 1874,83грн. за 2023, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 784,12грн. за 2022, ППР№ 2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 147,88грн. за 2022, ППР№2-2038-UA0028556 від 18.11.2024 на суму 1212,58грн. за 2022.

Не погодившись з нарахуванням податкових зобов`язань, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення від 18.06.2024 та від 18.11.2024 незаконними і такими, що підлягають скасуванню, позивач вжила заходи досудового врегулювання спору (виконано припис п.6 ч.5 ст.160 КАС України) і звернулась до Головного управління ДПС у Харківській області з заявою від 22.03.2025 № б/н (вх. ГУ ДПС від 24.03.2025 № 26083/6/ ЕКП/53) з вимогою їх скасування.

Листом № 17245/6/20-40-24-05-10 від 04.04.2025 ГУ ДПС відмовило у задоволенні заяви, ППР від 18.06.2024 та від 18.11.2024 не скасовано, податковий борг не зменшено. Зазначено, що у разі незгоди з наданою відповіддю позивач може оскаржити їх безпосередньо до суду.

Позивач вважаючи прийняті податкові повідомлення - рішення від 18.06.2024 та від 18.11.2024 протиправними, звернулась до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень - рішень.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Розділом 2 "Класифікація будівель та споруд" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507 (чинний з 01.01.2001 р.) визначено клас 125 "Будівлі промислові та склади".

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та ін. (розділ 1 Державного класифікатора).

До групи "Будівлі промисловості та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості" (код 125) належать: криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та ін. за їх функціональним призначенням.

При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно положень п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі №520/36350/23 встановлено, що позивачу на праві власності належать нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 та нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

В технічному паспорті на виробничий будинок та експлікації зазначені наступні приміщення за адресою АДРЕСА_1 : кладова, цех, підсобні приміщення, топочна тощо.

Таким чином, належна позивачу на праві власності нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , за своїм функціональним призначенням є промисловим та виробничим приміщеннями, що підтверджується копіями технічних паспортів на виробничий будинок (в т.ч. експлікацією приміщень до плану поверхів виробничого будинку) Харківського міського БТІ, які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що місцеві податки і збори - обов`язкові платежі, суми яких установлюються згідно органом місцевого самоврядування на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці та які зараховуються до її місцевого бюджету.

Відповідно до приписів пункту 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування, серед іншого, встановлюють ставки податку на нерухоме майно, а саме для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. При цьому у підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України законодавець встановив максимальну межу розміру такого податку (1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування) та надав право органу місцевого самоврядування на диференціацію розміру ставки податку залежно від місця розташування (зональності), виду нерухомості та особи платника податку.

На виконання зазначених вимог Харківська міська рада рішенням №572/17 визначила диференційовані ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, залежно від їх виду, встановивши, що 1% від розміру мінімальної заробітної плати підлягає сплаті за готельні, офісні, торговельні будівлі та будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки), 0,25 % - за будівлі промислові та склади, 0,1% - за гаражі та інші будівлі, 0% - за господарські (присадибні) будівлі. З 01 січня 2019 року ставка 0,25 % від розміру мінімальної заробітної плати взагалі виключена відповідно до рішенням Харківської міської ради від 28 листопада 2018 року № 1284/18.

Отже, з 01 січня 2019 року (набрання чинності рішенням Харківської міської ради від 28 листопада 2018 року №1284/18) такий вид нерухомості як промислові будівлі та склади для цілей застосування ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, був виключений, і, відповідно, зазначений вид нерухомого майна охоплювався категорією "інші будівлі" для яких ставка податку встановлена 0,1%.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 23 грудня 2025 року по справі № 520/27906/21, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДПС у Харківській області сформовано податкові повідомленя - рішення від 18.06.2024 №1-2038-UA0028556 та від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 із застосуванням податку 0,1% (інші будівлі) за період 01.01.2022-31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.03.2023.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами. Воєнний стан діє і станом на цей час.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.22, відповідно до якого тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

- тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі Перелік № 309). Відповідно до Переліку №309, у 2022 році Харків у період із 24.02.2022 по 15.09.2022 був включений до переліку територій активних бойових дій.

Враховуючи вказане та приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України фізичні особи звільнені від сплати податку на нерухомість за 2022 рік за об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані в Харкові, за період із 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи податкові повідомлення - рішення від 18.06.2024 №1-2038-UA0028556 та від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556 податковим органом при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не враховано, що ставка зазначеного податку розраховувалась на рівні 0 відсотків, тобто спірні податкові повідомлення - рішення є частково необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у постанові від 04.04.2024 по справі № 520/6531/19, відповідно до яких зазначено, що при вирішенні відповідного спору суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині та, за встановлення у судовому процесі об`єкту оподаткування та його вартісне вираження, не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка збільшена. Такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав та інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду.

Водночас, в межах даних правовідносин, помилка, допущена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях щодо періоду 2022 року, не є суто арифметичною. Податковим органом невірно визначено саму базу оподаткування та застосовано помилкову ставку до всього податкового періоду (01.01.2022 31.12.2022), без урахування законодавчої вимоги про застосування 0 відсотків з 1 березня 2022 року, відтак зазначені податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню в повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 18.06.2024 №1-2038-UA0028556 та від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, проте не врахував пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні з мотивів та підстав такого задоволення, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах №265/6582/16-ц. №487/10128/14-ц, №487/10132/14-ц, №924/1473/15 звертала увагу на те, що відповідно до принципу jura novit curia ("суд знає закони") навіть неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Щодо податкових повідомлень - рішень від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на загальну суму 147,88 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 та №2-2038-UA0028556 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 228,64 грн за нежитлові приміщення за адресом: АДРЕСА_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться, зокрема, е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.

Відповідно до Додатку 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, а саме для господарських (присадибних) будівель, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у розмірі 0 відсотків.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 104207 від 11.09.2004, предметом правочину є нежитлове приміщення, підвалу №1-8 в літ. А-2, адреса: АДРЕСА_2 , набувач: ОСОБА_1 .

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чітко визначено технічні характеристики нежитлової нерухомості, а саме вказано підтип нерухомого майна - підвал, а отже підвал не є базою для оподаткування, так як відноситься до допоміжних нежитлових приміщень.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі №520/36350/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 та враховується судом з урахуванням ч. 4 ст. 78 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 та №2-2038-UA0028556.

Колегію суддів встановлено, що відповідно до податкових повідомлень - рішень ГУ ДПС у Харківській області від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на нараховано за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 за ставкою 0,10 відсотків; за період з 01.04.2023 по 31.12.2023 на рівні 0 відсотків.

Так, рішенням за №633/24 від 19.08.2024 Харківська міська рада до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" внесла такі зміни, зокрема: "1.1. Доповнити додаток 1 пунктами 7 та 8 такого змісту: 8. За період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків. Рішенням за №683/24 від 03.12.2024 Харківська міська рада до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" внесла такі зміни, зокрема: "1.1. Доповнити додаток 1 пунктами 7 та 8 такого змісту: 8. За період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556, №2-2038-UA0028556 є обгрунтованими, прийнятими з врахуванням запровадженої пільги, відтак не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Не врахування судом першої інстанції зазначених обставин, призвело до неправильного вирішення справи, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню відповідно до положень ст. 317 КАС України з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 по справі № 520/9973/25 - скасувати в частині, якою скасовано податкові повідомлення - рішення від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556.

Ухвалити в цій частині постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасовання податкових повідомлень - рішень від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 - відмовити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 по справі №520/9973/25 в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2024 №1-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556, від 18.11.2024 №2-2038-UA0028556 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 по справі №520/9973/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова Я.В. П`янова