Справа № 280/7097/25
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Справа № 280/7097/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Прус Я.І.,

за участю представника позивача

та представника третіх осіб, Саланської І.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Департамент культури, туризму, національностей та релігії Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізька обласна державна адміністрація

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 або позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - ВК Долинської сільради Запорізького району Запорізької області або відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області (далі - третя особа), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачу належить на праві власності будівля телятника АДРЕСА_1 .

27 травня 2025 року позивач ОСОБА_2 виявив на території біля належної йому будівлі Припис від 26.05.2025 № 01-14/51 про усунення порушень шляхом демонтажу самочинно встановлених об`єктів (паркану та металевих воріт) від Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Долинської сільської ради. Згодом на офіційному сайті Долинської сільської ради було оприлюднене рішення Виконавчого комітету ради від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі». Позивач вказує, що він не повідомлявся про внесення на розгляд порядку денного засідання Виконавчого комітету ради 11.06.2025 проекту оскаржуваного рішення, не запрошувався на засідання виконкому, на якому розглядався проект оскаржуваного рішення. Про винесення відповідачем оскаржуваного рішення ОСОБА_2 стало відомо від третіх осіб та з публікації на офіційному сайті ради. Позивач вважає, що рішення Виконавчого комітету ради від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі» має бути визнане протиправним та скасоване, оскільки він не вчиняв жодного із правопорушень у сфері благоустрою населених пунктів, а паркан і ворота, про демонтаж яких відповідачем прийняте рішення, не є самочинно встановленими, оскільки вони були встановлені попередніми власниками цього майна. Наголошує, що внаслідок набуття у власність нерухомого майна, ОСОБА_2 та інші власники набули у спільну власність паркан та металеві ворота, як приналежності головної речі (ст.186 Цивільного кодексу України), тому вони не мають ознак об`єкта самочинного будівництва, наведених у ст.376 Цивільного кодексу України, про що він листом від 28.05.2025 повідомив Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Долинської сільради. Також посилається на невиконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2020 по справі № 280/6156/19, яким відповідача зобов`язано повторно розглянути його заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :02:002:5055). Зауважує, що всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, відповідач поданий позивачем проект землеустрою не розглянув, а виділив з загального масиву тваринницького комплексу земельні ділянки, які передав у приватну власність іншим особам, залишивши у комунальній власності землю під будівлями ОСОБА_2 та інших власників будівель, без виділення частини земельної ділянки для обслуговування цих будівель, з виходом на дороги загального користування. Також посилається на порушення відповідачем приписів ст. 49 Закону України «Про адміністративну процедуру», які зобов`язують адміністративний орган повідомляти заінтересовану особу про початок адміністративного провадження, в тому числі коли заінтересована особа невідома, шляхом розміщення повідомлення на своєму офіційному веб-сайті або оприлюднення його в інший визначений законодавством спосіб, чого відповідачем зроблено не було. З урахуванням наведених обставин вважає оскаржуване рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України.

Відповідач позов не визнав, через систему «Електронний суд» надіслав відзив (вх. № 43924 від 02.09.2025) , в якому зазначає, що 12.05.2025 на адресу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшли заяви в порядку ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України від громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про те, що на земельних ділянках, які перебувають у приватній власності заявників невстановлена особа у невстановлений період без їх дозволу та проти їх волі встановила паркан чим грубо порушила їх права щодо вільного володіння та користування земельними ділянками. Заявники просили встановити особу, яка самостійно встановила паркан та зобов`язати її у найкоротший строк здійснити його демонтаж, в разі відсутності такої особи та/або її відмови здійснити демонтаж силами місцевого самоврядування. Пояснює, що 19 травня 2025 року створеною розпорядженням сільського голови від 16.05.2025 № 105 комісією за участю сертифікованого інженера-землевпорядника, з використанням спеціальної геодезичної техніки було проведено обстеження паркану, яким огороджені земельні ділянки приватної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та комунальної власності відповідача. Паркан, що обстежувався представляє собою бетонні стовпчики вкопані в землю та з`єднані між собою металевою сіткою, частиною огорожі є металеві ворота через які здійснюється в`їзд/прохід до огородженої території, паркан та ворота встановлені в межах та на межі земельних ділянок приватної та комунальної власності. За висновком комісії відповідача, наявність вказаного паркану та його використання грубо порушує права законних власників земельних ділянок, порушує право власності на землю, перешкоджає вільному доступу до об`єктів благоустрою, а саме частини пам`ятки археології місцевого значення - курганного могильника з охоронним номером 4056 та до ґрунтової та асфальтованої доріг комунальної власності, що свідчить про порушення п. 1.8.5 Правил благоустрою населених пунктів на території Долинської сільради Запорізького району Запорізької області, затверджених рішенням Долинської сільради Запорізького району Запорізької області № 02 від 07.02.2023 року. Звертає увагу суду, що під час обстеження особа, що назвалась ОСОБА_2 заявила, що паркан належить йому, проте підтверджуючі документи не надала. Враховуючи викладене, а також вимогу власників земельних ділянок, комісія дійшла висновку, що паркан та ворота підлягають демонтажу та надала припис ОСОБА_2 щодо їх демонтажу. 30.05.2025 на адресу Долинської сільської ради надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій було зазначено, зокрема, що паркан та ворота ним не встановлювались та вже існували на момент, коли він та інші фізичні особи придбали ряд об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці, що обнесена парканом. Таким чином, оскільки власник огорожі та особа, яка її встановила залишились не встановленими, виконавчим комітетом Долинської сільської ради було прийнято рішення від 11.06.2025 № 117 про демонтаж огорожі, яке відповідач вважає таким, що прийняте у межах повноважень органу місцевого самоврядування, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про благоустрій населених пунктів», з дотриманням вимог статті 19 Конституції України та ст. 8 Закону України «Про адміністративну процедуру». Наданий Позивачем технічний паспорт, виготовлений не раніше 28.01.2009 року ОП «ЗМБТІ», відповідач не вважає правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомості, який може слугувати належним доказом законності розміщення спірного паркану та металевих воріт. Вказує, що на момент виготовлення технічного паспорту ситуація щодо належності земельної ділянки та нерухомості відмінної від неї була зовсім іншою. Техпаспорт замовлявся та виготовлявся при умові коли земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033 площею 11,9908 га з усіма об`єктами нерухомості відмінними від неї перебували у стані цілісного майнового комплексу у формі тваринницької ферми. Наразі земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033 площею 11,9908 га, як об`єкт цивільних прав не існує. Вказує, що на момент виготовлення інвентаризаційної справи паркан про який йдеться в оціночному акті та який, ймовірно, відображений на схемі дійсно мав ознаки належності головної речі, оскільки був дотриманий принци єдиної долі земельної ділянки та об`єктів будівництва, що розташовані на ній, оскільки не відбувалось порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. На сьогодні наявність вказаного паркану взагалі не відображає поділ земельних ділянок, він не є та не може бути об`єктом належності головної речі, оскільки його існування грубо порушує права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а саме, паркан знаходиться на території земельних ділянок стосовно яких у позивача взагалі відсутні будь-які майнові права, а особи у яких вони є категорично проти знаходження паркану на їх земельних ділянках. Вважає, що оскаржуване рішення не позбавляє позивача права власності на належне йому нерухоме майно та не обмежує можливості користування ним, тобто ні яким чином не порушує його права та законні інтереси, а відновлює права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а також інтереси громадян в частині користування об`єктами культурної спадщини. Мета оскаржуваного рішення полягає в усуненні перешкод у здійсненні права власності громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також у забезпеченні публічного інтересу громади, що відповідає вимогам ст. 19 та ст. 41 Конституції України, а також ст. 317 і 321 Цивільного кодексу України. Вказує, що демонтаж спірної огорожі є менш шкідливим заходом порівняно із збереженням незаконної споруди. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 02.09.2025 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20 жовтня 2025 року.

Позивачем через систему «Електронний суд» до суду направлена відповідь на відзив (вх. № 44475 від 05.09.2025), у якій зазначено, що ані до власних, ані до делегованих повноважень органів місцевого самоврядування не віднесено здійснення заходів представницького характеру з метою захисту права власності окремих громадян. Такі заходи вживаються громадянами самостійно, а у виключних випадках - прокурором, відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Вказує, що у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» відсутня норма, яка надавала би повноваження органам місцевого самоврядування самостійно визначати у чому саме полягає порушення інтересів громадян та вживати заходів для усунення перешкод у здійсненні ними права власності. Зазначені громадяни є повнолітніми та дієздатними та здатні самостійно захищати свої права. Наголошує на тому, що належний на праві власності позивачу та іншим власникам нерухомого майна паркан опинився на території земельних ділянок третіх осіб внаслідок незаконних дій відповідача, який передав у власність фізичним особам земельні ділянки з чужим майном. Внаслідок таких дій з боку відповідача відсутні передбачені законом підстави для набуття спірним парканом статусу об`єкта самочинного будівництва. Зазначає, що аналіз норм чинного законодавства свідчить про відсутність у органів місцевого самоврядування повноважень передавати у власність земельні ділянки, на яких розташоване майно, що належить іншій особі, особі, яка не є власником цього майна. Наголошує, що наслідком виконання прийнятого відповідачем рішення буде знищення майна, яке не має статусу самочинного, в той час як закон не передбачає позбавлення особи права власності на майно, яке не має статусу самочинного, шляхом його знесення. Паркан, про знесення якого відповідачем прийняте рішення, не є самочинно встановленим, отже у відповідача відсутні повноваження вирішувати питання про його знесення на підставі Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Звертає увагу на визнання відповідачем обставин справи, які відповідно до ст.78 КАС України не підлягають доказуванню.

Відповідач через систему «електронний суд» надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 45779 від 12.09.2025), у яких не погоджується з твердженням позивача, що орган місцевого самоврядування нібито вийшов за межі своїх повноважень, приймаючи оскаржуване рішення. Зауважує, що відповідні повноваження ради та її виконавчого комітету у галузі регулювання земельних відносин, благоустрою та будівництва закріплені у ст.26, пп.7 п. «а» ч.1 ст.30, ст.31, пп. б) п. 5 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди є обов`язком органу місцевого самоврядування у разі відсутності власника, а тим більше якщо вона порушує права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб. Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області є єдиним суб`єктом, відповідальним за контроль за благоустроєм та використанням земель комунальної власності територіальної громади, яка має повноваження виявляти самовільні тимчасові споруди та організовувати їх демонтаж. Усунення перешкод у праві власності є не приватною справою, а питанням загального функціонування громади, охорони культурної спадщини та забезпечення конституційного принципу, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності українського народу (ст.13 Конституції України). Вважає помилковим та юридично не значимим посилання позивача на судове рішення у справі №280/6156/19, оскільки у ній розглядався спір щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою, а не правомірності чи належності встановлення огорожі. Наголошує, що сільською радою було передано саме земельні ділянки як об`єкти цивільних прав, а не огорожу, власник якої взагалі не встановлений. Виконавчий комітет не стверджує, що спірна огорожа є самочинною забудовою у розумінні ст. 376 Цивільного кодексу України. Аргумент позивача про те, що спірний паркан є приналежністю до головної речі, не може бути підставою для визнання рішення незаконним, оскільки відповідно до ст. 186 Цивільного кодексу України приналежність слідує за головною річчю, проте у даному ж випадку огорожа фактично знаходиться за межами головної речі та перебуває на території земельних ділянок, які перебувають у власності інших фізичних осіб, що має окремий правовий режим. Більше того, споруда перешкоджає доступу до об`єкта культурної спадщини - кургану, який перебуває під державною охороною, тому це питання виходить за рамки приватного інтересу однієї особи і стосується інтересів усієї громади. Відповідач наголошує, у разі якщо позивач надасть належні правовстановлюючі документи, які підтверджують його право на спірну огорожу характеристики якої співпадатимуть з фактичними, рада не заперечуватиме проти того, щоб він самостійно здійснив її демонтаж.

Ухвалою суду від 20.10.2025 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Департамент культури, туризму, національностей та релігії Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізьку обласну державну адміністрацію. Підготовче засідання у справі відкладено на 30 жовтня 2025 року.

Третя особа на стороні відповідача Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації надав до суду письмові пояснення, у яких вказує, що курганний могильник під охоронним номером 4056 (далі - Курганний могильник 4056) взятий на державний облік як пам`ятка археології місцевого значення розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 11.03.1996 № 161 «Про впорядкування списку пам`яток історії та культури місцевого значення» відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури». Відповідно до цього рішення до складу Курганного могильника 4056 входить 3 кургани. Згідно з даними паспорту на Курганний могильник 4056, розробленого у 2017 році Комунальним закладом «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради, ця пам`ятка знаходиться за 0,2-0,7 км на захід від північно-західної околиці с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області (на цей час на території Долинської сільської територіальної громади Запорізького району). Під`їзд: від м. Запоріжжя автомобільною трасою на с. Біленьке до північно-західної околиці с. Нижня Хортиця, з обох боків автодороги. Інформація про наявність паркану, який обмежую доступ до курганів Курганного могильника 4056, у паспорті, на Генеральному плані Курганного могильника 4056 , на карті розташування Курганного могильника 4056, Акті технічного стану об`єкту культурної спадщини від 23.10.2015 № 140, які входять до складу облікової документації на цей об`єкт, відсутня. Повідомив, що зазначені в ухвалі суду від 20.10.2025 об`єкти археології, виявлені спеціалістами ДП «ПІВДЕНЬГІДРОАРХЕОЛОГІЯ» ДП «Науково-дослідницький центр» Охоронна археологічна служба України» Інституту археології національної академії наук України під час попередніх археологічних досліджень (наукової археологічної експертизи) земельної ділянки, які були проведені 31.07.2017, не входять до складу курганного могильника 4056. Облікова документація та пропозиції щодо занесення цих курганів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України від Запорізької райдержадміністрації, виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району (відповідно до чинного пам`яткоохоронного законодавства) до Департаменту не надходили. Звертає увагу, що згідно з даними висновків ДП «НДЦ «ОАСУ» Інституту археології НАН України від 31.07.2017 № 528 та № 526, інформація про наявність паркану, який обмежує доступ до курганів Курганного могильника 4056 або виявлених курганів, відсутня. Крім того, Інформація про науково-проекту документацію з визначення меж та режимів використання території, меж і режимів використання зон охорони пам`ятки Курганний могильник 4056 в Департаменті відсутня. За інформацією комунального закладу «Центр культури і дозвілля» Долинської сільської ради Запорізького району, охоронний договір на Курганний могильник 4056 не укладений. Просить розглянути адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 без залучення Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Третя особа на стороні відповідача Запорізька обласна державна адміністрація через систему «Електронний суд» надала до суду пояснення (вх. № 54298 від 29.10.2025) по суті ідентичні поясненням Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації. Зокрема зазначено, що інформація про наявність паркану, який обмежую доступ до курганів Курганного могильника 4056, у паспорті, на Генеральному плані Курганного могильника 4056 , на карті розташування Курганного могильника 4056, Акті технічного стану об`єкту культурної спадщини від 23.10.2015 № 140, які входять до складу облікової документації на цей об`єкт, відсутня. Просить розглядати справу без участі уповноваженого представника із урахуванням наданих пояснень Департаментом від 28.10.2025 № 02.2-09/1479 та обласною державною адміністрацією.

Ухвалою суду від 30.10.2025 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . Продовжений строк підготовчого провадження в адміністративній справі та відкладено підготовче засідання по справі на 13 листопада 2025 року.

Представник третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , - адвокат Вишнякова І.О., через систему «Електронний суд» надала пояснення (вх.№ 59591 від 26.11.2025), у яких вказує, що треті особи заперечують проти задоволення позову. Вказує, що спірний паркан огороджує земельні ділянки приватної власності з кадастровими номерами :02:002:1871, :02:002:1878; :02:002:1867; :02:002:1880; :02:002:1874; :02:002:1881, які перебувають у власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . З метою захисту своїх порушених прав на вільне користування земельними ділянками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в порядку ч. 3 ст. 158 ЗК України із заявою про те, що на земельних ділянках, які перебувають у їхній приватній власності невстановлена особа у невстановлений період без їх дозволу та проти їх волі встановила паркан, чим грубо порушила їх права щодо вільного володіння та користування земельними ділянками. Вказує, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 категорично проти знаходження самочинно зведеного паркану на їхніх земельних ділянках. Паркан створює перешкоду у користуванні земельними діялнками згідно цільового призначення, а саме сільськогосподарській обробці з використанням сільськогосподарської техніки. Самовільне встановлення паркану, будівництво закладу торгівлі порушує права третіх осіб як власників земельної ділянки на самостійне користування. Визнає обставини, викладені у відзиві відповідача, та вважає обґрунтованим оскаржуване рішення виконавчого комітету Долинської сільської ради від 11.06.2025 № 117 про демонтаж огорожі. Просить розглянути справу за відсутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їхнього представника адвоката Вишнякової І.О.

Представник третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - адвокат Саланська І.Л., через систему «Електронний суд» надала пояснення третіх осіб щодо позовних вимог (вх. № 59230 від 25.11.2025), у яких вказує, що треті особи вважають законною та обґрунтованою позовну заяву і повністю визнають фактичні обставини справи, викладені у даній позовній заяві. Заперечення відповідача проти позовної заяви ОСОБА_2 , викладені у відзиві на позовну заяву, треті особи на стороні позивача вважають такими, що не ґрунтуються на нормах права та не спростовують доводів позовної заяви. Будівлі та споруди по АДРЕСА_1 на момент набуття третіми особами права власності на них, були розташовані на земельній ділянці площею 11,9908 га, кадастровий номер :02:002:0033, про що вказано у відповідних договорах купівлі-продажу. Отже позивач та треті особи не встановлювали паркан та металеві ворота, дані споруди були встановлені попередніми власниками цього майна. Внаслідок набуття у власність нерухомого майна, ОСОБА_2 та інші власники набули у спільну власність паркан та металеві ворота, як приналежності головної речі (ст.186 Цивільного кодексу України). Вважають, що матеріалами справи підтверджується, що належний на праві власності Позивачу та іншим власникам нерухомого майна паркан опинився на території земельних ділянок третіх осіб внаслідок дій відповідача з поділу земельної ділянки з кадастровим номером 322188400:02:002:0033 площею 11,9908 га. Вказують, що матеріалами справи підтверджується, що паркан, про знесення якого Відповідачем прийняте оскаржуване рішення, не є самочинно встановленим, отже у Відповідача відсутні повноваження вирішувати питання про його знесення.

Підготовче засідання, призначене на 13.11.2025 за клопотанням представника позивача відкладено на 27 листопада 2025 року.

У підготовчому засіданні, призначеному на 27.11.2025 року, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 17.12.2025 року.

У період з 09.12.2025 до 17.12.2025 головуючий суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі наказу від 08.12.2025 № 406 «Про надання відпустки». Розгляд справи призначений на 23.12.2025 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання 23.12.2025 представник відповідача не прибув, подав до суду заяву про перенесення судового засідання, у якій вказує, що представник ВК Долинської сільради Запорізького району Запорізької області, адвокат Воронов О.О. не має змоги взяти участь у зазначеному судовому засіданні через участь у розгляді цивільної справи у Запорізькому апеляційному суді, судове засідання якої призначене на 23.12.2025 о 13 год. 40 хв.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Розглянувши клопотання відповідача суд зазначає, що дата та час судового засідання - 23.12.2025 о 14-00 год. була погоджена з представником відповідача телефоном 17.12.2025. До клопотання про відкладення розгляду справи відповідачем додано судову повістку про виклик до суду в цивільній справі №317/2126/24 як відповідача Долинську сільську раду Запорізького району Запорізької області, а не адвоката Воронова О.О. Судом встановлено, що вказана повістка складена 12.12.2025, тобто раніше, ніж з представником відповідача було узгоджено дату наступного судового засідання у даній справі.

З огляду на викладене, суд визнає неповажними причини неявки відповідача у судове засідання 23.12.2025 о 14-00 год. У клопотанні відповідачем не обґрунтовано, за якими критеріями він визначив пріоритетність участі в іншій справі, крім цього, відповідач у справі - ВК Долинської сільради Запорізького району Запорізької області, як юридична особа та орган місцевого самоврядування, міг забезпечити явку у судове засідання іншого представника, як то голову, чи його заступників, у порядку самопредставництва. З наведених вище підстав суд в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд відмовляє.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

У період з 26.12.2025 по 07.01.2026 головуючий суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі наказу голови суду про надання їй відпустки.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

На підставі Договору купівлі-продажу частки об`єкта нерухомого майна від 03.06.2016, реєстровий № 1547 та заяви співвласників об`єкта нерухомого майна від 03.06.2016, реєстровий №№ 1558,1559,1560,1561,1562, посвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю., позивач ОСОБА_2 є власником об`єкта нерухомого майна - будівлі телятника АДРЕСА_1 загальною площею 1 564,7 кв. м. Право власності ОСОБА_2 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що підтверджується Інформаційною довідкою від 16.08.2016, номер 65988187.

16 травня 2025 року сільським головою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, керуючись ст.12 Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», з метою забезпечення належного та своєчасного розгляду звернень громадян ОСОБА_10 від 09.05.2025, ОСОБА_9 від 09.05.2025, ОСОБА_8 від 09.05.2025 прийняте Розпорядження № 105 «Про створення комісії з перевірки дотримання законодавства». Пунктом 1. Розпорядження від 16.05.2025 № 105 зобов`язано створити комісію з перевірки дотримання вимог чинного законодавства України з питань, пов`язаних із земельними відносинами, відповідно до вимог частини третьої статті 158 Земельного кодексу України, а також для підвищення ефективності реалізації прав громадян у сфері земельного законодавства у складі: заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_12 , начальника відділу кадрового та правового забезпечення ОСОБА_13 , головного спеціаліста відділу кадрового та правового забезпечення ОСОБА_14 , начальника Відділу містобудування та архітектури житлово-комунального господарства

ОСОБА_15 , начальника відділу земельних відносин ОСОБА_16 , сертифікованого інженера-землевпорядника (за згодою) (далі - Комісія). За результатами роботи комісії скласти акт з висновками, відповідними пропозиціями та рекомендаціями (п.2 Розпорядження від 16.05.2025 № 105).

19 травня 2025 року Комісією на підставі розпорядження сільського голови від 16.05.2025 № 105, заяви ОСОБА_10 від 09.05.2025, заяви ОСОБА_9 від 12.05.2025, заяви ОСОБА_8 від 12.05.2025, доповідної ОСОБА_19 від 13.05.2025 проведено обстеження паркану, за результатами якого складено Акт обстеження земельної ділянки (далі - Акт обстеження). У Акті обстеження зазначено наступне.

19 травня 2025 року Комісія провела обстеження паркану, яким огороджені декілька земельних ділянок земельні ділянки приватної власності з кадастровими номерами: :02:002:1871 площею 1,8006 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_10 ; :02:002:1878 площею 1,914 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_9 ; :02:002:1867 площею 1,9027 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_9 ; :02:002:1880 площею 1,8679 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ; :02:002:1874 площею 1,6064 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ; :02:002:1881 площею 1,927 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 . Вказані земельні ділянки розташовані на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) поблизу с. Нижня Хортиця, Запорізького району, Запорізької області, мають цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства приватної форми власності.

Крім того, до складу земельних ділянок, які огороджені парканом, що обстежувався входять і земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області з кадастровими номерами: :02:002:1868 площею 0,0973 га; :02:002:1882 площею 0,0763 га; :02:002:1873 площею 0,3749 га; :02:002:1876 площею 0,0189 га; :02:002:1869 площею 0,1323 га; :02:002:1870 площею 0,0671 га; :02:002:1875 площею 0,0176 га; :02:002:1879 площею 0,1321 га. Вказані земельні ділянки розташовані на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) поблизу с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, мають цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства приватної форми власності.

Паркан, що обстежувався представляє собою бетонні стовпчики вкопані в землю та з`єднані між собою металевою сіткою. Висота паркану становить 1,7м, довжина паркану становить 1334,65 м. Крім того, частиною огорожі є металеві ворота через які здійснюється в`їзд/прохід до огородженої території. Загальна довжина воріт складає 16,27 м. Таким чином довжина периметру огорожі становить 1350, 92м. Загальна площа огорожі (паркану та воріт) становить 2296м2.

Крім того, встановлено, що від точки 1 до точки 2 - стіна будівлі магазину.

Будівля магазину, візуально не капітальна, виконана з полегшених матеріалів, розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1874 площею 1,6064 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 . Паркан від точки 2 до точки 4 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1874 площею 1,6064 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_8 .

Металеві ворота від точки 4 до точки 6 встановлені на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1872 площею 0,0187 га, яка перебуває в комунальній власності Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Паркан від точки 6 до точки 16, а також ворота від точки 16 до точки 17, ворота від

точки 18 до точки 19, паркан від точки 17 до точки 18 встановлені на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1871 площею 1,8006 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_10 .

Паркан від точки 19 до точки 21 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1878 площею 1,9147 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_9 .

Паркан від точки 21 до точки 26 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1880 площею 1,8679 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_8 .

Паркан від точки 26 до точки 43 встановлений в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0880, яка перебуває в комунальній власності Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області та перешкоджає вільному проходу/проїзду з західної сторони до земельних ділянок приватної власності з кадастровими номерами: :02:002:1878 площею 1,914 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_9 ; :02:002:1867 площею 1,9027 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_9 ; :02:002:1880 площею 1,8679 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ; :02:002:1874 площею 1,6064 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ; :02:002:1881 площею 1,927 га - перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ;

Паркан від точки 43 до точки 65 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1867 площею 1,9027 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_9 ;

Паркан від точки 65 до точки 69 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1881 площею 1,9237 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_8 ;

Паркан від точки 69 до точки 70 встановлений на межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1874 площею 1,6064 га, яка перебуває в приватній власності ОСОБА_8 .

Таким чином, невстановлена особа без дозволу та належних правовстановлюючих документів встановила паркан та металеві ворота на межі земельних ділянок сільського-господарського призначення приватної власності, на межі, а також на території земельних ділянок комунальної власності всупереч волі їх власників, чим грубо порушила право власності на землю, що охороняється Конституцією України, тобто вимоги ст. 373 Цивільного кодексу України.

Наявність вказаного паркану та його використання грубо порушує права законних власників земельних ділянок: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , тобто порушує право власності на землю, що охороняється Конституцією України та вимогами ст. 373 Цивільного кодексу України.

Крім того, наявність вказаного паркану перешкоджає вільному доступу до об`єктів благоустрою, а саме частини пам`ятки археології місцевого значення - курганного могильника з охоронним номером 4056, розташований за 0,2-0,7 км на захід від північно-західної околиці с. Нижня Хортиця, Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області та позначеній на схемі двома колами.

Крім того факт знаходження об`єктів культурної спадщини в межах огородженої парканом території підтверджується висновками ДП «ПІВДЕНЬГІДРОАРХЕОЛОГІЯ» ДП «Науково-дослідний центр» Охоронна археологічна служба України» Інституту археології національної академії наук України про проведення попередніх археологічних досліджень (наукової археологічної експертизи) земельної ділянки від 31.07.2017 № 528, 526.

Згідно вказаних висновків, за даними бібліографічних та архівних картографій матеріалів на території Долинської сільської ради (з 2016р. утворена Долинська територіальна громада) відоме розташування курганів, курганних могильників, різночасових поселень, більшість з яких взято на державний облік. Зокрема, на південь від ділянки знаходиться територія зруйнованого поселення II-V ст. (черняхівська культура. За архівними картографічними матеріалами в межах території ферми знаходяться два кургани.

Таким чином ОСОБА_2 відомо, що на огородженій території розташовані об`єкти культурної спадщини.

Сукупність вказаних фактів вказують на порушення п. 1.8.5 Правил благоустрою населених пунктів на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, затверджених рішенням Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 02 від 07.02.2023 року (Далі за текстом Правила).

Також комісією встановлено, що на огородженій території невстановленими особами здійснюється утримання великої та малої рогатої худоби, птиці та їх випас на землях

приватної та комунальної власності, що є порушенням п.2.2.27 Правил.

Наявність вказаного паркану та металевих воріт свідчить про самовільне зайняття земельних ділянок і використання їх невстановленою особою при відсутності документа, що засвідчує право використання та володіння землею, що є порушенням п.2.3.24 Правил.

Крім того, наявність самовільно встановленого паркану та воріт перешкоджає вільному доступу до ґрунтової та асфальтованої доріг комунальної власності, тобто до об`єктів благоустрою, що є порушенням п. 1.8.5 Правил.

Встановлено, що наявність паркану не відображає дійсного поділу земельних ділянок, унеможливлює вільний доступ власників до свої земельних ділянок та створює хибну

уяву у оточуючих про існування єдиного тваринницького комплексу.

Таким чином, самочинно встановлений паркан обмежує вільний доступ до земельних ділянок їх власників, а також переміщенню сільськогосподарської техніки необхідної

для їх обробки.

Фізичні особи - власники земельних ділянок дозволу на встановлення огорожі не давали. Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області дозволу на встановлення паркану та воріт не давала.

На момент обстеження особа, яка встановила паркан та ворота не встановлена, а також не встановлено наявність правовстановлюючих документів на них.

Під час обстеження особа, що назвалась ОСОБА_2 заявила, що паркан належить йому. На прохання надати документи підтверджуючі особу, право користування земельною ділянкою, парканом та об`єктами нерухомості особа відповіла категоричною відмовою, пояснюючи це своїм небажанням сприяти комісії в її роботі. На прохання надати правовстановлюючі документи ОСОБА_2 заявив: «Якщо Вам потрібно то звертайтесь до мене в письмовій формі», на питання куди має звертатись комісія, ОСОБА_2 відповів: «Що це влада має встановити особу до якої потрібно звертатись». В разі необхідності вказані твердження можуть бути підтверджені матеріалами відеофіксації обстеження.

Таким чином, паркан та ворота самочинно встановлені невстановленою особою протиправно.

Паркан та ворота не є об`єктами самочинного будівництва.

Враховуючи викладене, а також вимогу власників земельних ділянок, комісія дійшла висновку, що паркан та ворота підлягають демонтажу.

Комісія не виключила можливість того, що до самовільного встановлення паркану та металевих воріт причетний ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), який здійснює вирощування худоби на огородженій території.

В зв`язку з цим комісія рекомендувала надати припис ОСОБА_2 щодо демонтажу паркану та металевих воріт в семиденний строк з дня отримання припису.

В разі відмови вчинити вказані дії, вважати паркан та ворота такими, що не мають власника та підлягають демонтажу силами Долинської сільської ради.

Направити копію акту обстеження до ВП № 6 ГУНП в Запорізькій області з метою встановлення особи, що вчинила адміністративне правопорушення у формі порушення Правил благоустрою та притягнення її до відповідальності.

Під час обстеження проводилось фотографування, фотографії додаються.

Під час обстеження складено схему, яка є невід`ємною частиною акту».

Опис меж земельної ділянки, що обстежується по периметру, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_17 на замовлення Долинської сільської ради, який є невід`ємною частиною Акту обстеження, долучений до матеріалів справи.

На підставі Акту обстеження, Відділом містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивачу був винесений припис № 01-14/51 від 26.05.2025 (далі - Припис) про усунення порушень шляхом демонтажу самочинно встановлених об`єктів (паркану та металевих воріт), згідно якого позивачу запропоновано добровільно, у 10-денний строк усунути порушення (встановлені та описані у Акті обстеження) шляхом демонтажу самоцільно розміщеного об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паркану довжиною 1334,65 м, який складається з бетонних стовпчиків вкопаних в землю та з`єднаних між собою металевою сіткою висотою 1,7 м, металевих воріт довжиною 16,27 м, через які здійснюється в`їзд/прохід до огородженої території, який був направлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та прикріплений на паркан, який підлягає демонтажу. Повідомлено, що у разі невиконання вимог припису у встановлений строк, самовільно (незаконно) встановлений об`єкт за вказаною адресою згідно з вимогами Порядку демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення та рекламних засобів на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області буде демонтовано на підставі рішення Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

У відповідь на Припис від 26.05.2025 № 01-14/51 ОСОБА_2 заявою від 28.05.2025 повідомив відповідача, зокрема, про наступне: «…Вимушений зауважити, що викладені в приписі відомості не відповідають дійсності. Зазначений паркан та ворота мною не встановлювались та вже існували на момент коли як я, так і інші фізичні особи придбали ряд об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці, що обнесена парканом…».

11 червня 2025 року Долинська сільрада Запорізького району Запорізької області, керуючись ст. 33, 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Порядком демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення та рекламних засобів на території Долинської сільради Запорізького району, затвердженого рішенням сільської ради від 04.05.2023 № 09, враховуючи звернення ОСОБА_10 від 09.05.2025, ОСОБА_9 від 09.05.2025 та ОСОБА_8 від 09.05.2025, доповідну записку заступника голови з питань діяльності виконавчих органів Олександра Сергієнко про порушення земельного законодавства від 06.06.2025 № 1731/02-23, акт обстеження земельної ділянки від 19.05.2025 року та схему до нього, Припис Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про усунення порушень шляхом демонтажу самочинно встановлених об`єктів (паркану та металевих воріт) від 26.05.2025 № 01-14/51 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву ФОП ОСОБА_2 від 28.05.2025 виконавчий комітет, зокрема, вирішив:

1. Демонтувати огорожу довжиною 1350, 92 м. (паркан довжиною 1334,65 м, який складається з бетонних стовпчиків вкопаних в землю та з`єднаних між собою металевою сіткою висотою 1,7 м, металевих воріт довжиною 16,27 м), що перешкоджає вільному доступу до земельних ділянок приватної власності з кадастровими номерами :02:002:1871, :02:002:1878, :02:002:1867, :02:002:1880, :02:002:1874, :02:002:1881 та комунальної власності з кадастровими номерами :02:002:1868, :02:002:1882, :02:002:1873, :02:002:1876, :02:002:1869, :02:002:1870, :02:002:1875, :02:002:1879, вільному доступу до частини пам`ятки археології місцевого значення - курганного могильника з охоронним номером 4056, розташований за 0,2-0,7км на захід від північно-західної околиці с. Нижня Хортиця, Долинськї сільської ради Запорізького району Запорізької області.

2. Доручити Комунальному підприємству «Долинське комунальне-господарське підприємство» здійснити демонтаж огорожі, вказаної у п.1 цього рішення та прийняти демонтовані матеріали на відповідальне зберігання.

Рішення ВК Долинської сільради Запорізького району Запорізької області від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі» (далі - Рішення про демонтаж) було оприлюднене на офіційному сайті Долинської сільської ради.

Позивач, не погодившись з рішенням виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі», звернувся до суду з позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон № 2807-IV)

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Статтею 5 Закону № 2807-IV визначено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються тa затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної Політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Рішенням двадцять першої позачергової сесії Долинської сільради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання № 02 від 07.02.2023 затверджено Правила благоустрою населених пунктів на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Далі за текстом Правила), згідно з п.1.1. яких Правила є нормативно-правовим актом, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання території та об`єктів благоустрою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до п.1.2. Правил вони регулюють права та обов`язки учасників правовідносин у галузі благоустрою на всій території Долинської сільської ради Запорізького району запорізької області (далі по тексту - сільська рада), визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку на територіях об`єднаної територіальної громади сільської ради. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і є обов`язковими для виконання на всій території сільської ради об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, їх керівниками, працівниками та громадянами.

За приписами ст. 40 Закону №2807-IV самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту. Положення про інспекцію з благоустрою населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною або міською радою на підставі Типового положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Судом встановлено, що рішенням двадцять четвертої позачергової сесії Долинської сільради восьмого скликання від 04.05.2023 № 09 затверджено Порядок демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення та рекламних засобів на території Долинською сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - Порядок демонтажу). Створено комісію з питань демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення та рекламних засобів на території Долинською сільської ради Запорізького району Запорізької області (додаток № 1).

Згідно з п.1.1. Порядку демонтажу він розроблений відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про рекламу», п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Постанови КМУ від 29.12.2003 № 2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244. Цей порядок передбачає механізм, підстави, терміни і порядок проведення демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, кіосків, тимчасових гаражів, металевих конструкцій, павільйонів, лотків, парканів, тимчасових та стаціонарних рекламних засобів (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі, тощо), які використовуються для розміщення реклами та іншого, що не є капітальною спорудою на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, які розміщені з порушенням вимог чинного законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування, а також подальше поводження з демонтованими ТС та РЗ з відшкодуванням витрат, пов`язаних з демонтажем.

Пунктом 2.1. Розділу 2 Порядку демонтажу визначено, що ТС (тимчасова споруда) підлягає демонтажу, а відповідна земельна ділянка приведенню у належний стан з відновленням її благоустрою у таких випадках, зокрема: 2.1.1. Анулювання паспорта прив`язки; 2.1.2. Закінчення строку дії паспорта прив`язки; 2.1.3. Відсутності паспорта прив`язки; 2.1.4. У разі невідповідності розташування ТС паспорту прив`язки ТС, будівельним нормам; 2.1.5. Самовільне розміщення ТС; 2.1.6. Виявлення безхазяйної ТС; 2.1.7. Закінчення терміну дії документації для встановлення ТС, яка видавалася до набрання чинності порядком; 2.1.8. В інших випадках, передбачених законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржуване рішення відповідач прийняв керуючись Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Порядком демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення та рекламних засобів на території Долинської сільської ради Запорізького району, затвердженого рішенням сільської ради від 04.05.2023 № 09, враховуючи звернення ОСОБА_10 від 09.05.2025, ОСОБА_9 від 09.05.2025 та ОСОБА_8 від 09.05.2025, доповідну записку заступника голови з питань діяльності виконавчих органів Олександра Сергієнко про порушення земельного законодавства від 06.06.2025 № 1731/02-23, акт обстеження земельної ділянки від 19.05.2025 та схему до нього, Припис Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про усунення порушень шляхом демонтажу самочинно встановлених об`єктів (паркану та металевих воріт) від 26.05.2025 № 01-14/51 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву ФОП ОСОБА_2 від 28.05.2025.

Підставою для застосування до позивача заходів з благоустрою відповідач визначив встановлення позивачем паркану (бетонні стовпчики вкопані в землю та з`єднані між собою металевою сіткою) та воріт, яким огороджені земельні ділянки приватної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та комунальної власності відповідача. За висновком комісії відповідача, наявність вказаного паркану та його використання грубо порушує права законних власників земельних ділянок, порушує право власності на землю, перешкоджає вільному доступу до об`єктів благоустрою, а саме частини пам`ятки археології місцевого значення - курганного могильника з охоронним номером 4056 та до ґрунтової та асфальтованої доріг комунальної власності, що свідчить про порушення п. 1.8.5 Правил благоустрою (самовільне зайняття території (частини території) об`єкта благоустрою населеного пункту).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 30.05.2025 на адресу Долинської сільської ради надійшла заява від ОСОБА_2 , датована 28.05.2025, якою позивач повідом, зокрема, про те, що викладені в приписі відомості не відповідають дійсності. Зазначений паркан та ворота мною не встановлювались та вже існували на момент коли як я, так і інші фізичні особи придбали ряд об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці, що обнесена парканом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказував, що він не вчиняв жодного із правопорушень у сфері благоустрою населених пунктів, які визначені у п.1.8. Правил, а паркан і ворота, про демонтаж яких відповідачем прийняте спірне рішення, не є самочинно встановленими.

У наданих під час розгляду справи поясненнях позивач та треті особи на стороні позивача вказували, що будівлі та споруди по АДРЕСА_1 на момент набуття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права власності на них, були розташовані на земельній ділянці площею 11,9908 га, кадастровий номер :02:002:0033, про що вказано у відповідних договорах купівлі-продажу. Копії договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомості від 03.06.2016, реєстровий № 1547, від 31.05.2016, реєстровий № 1503, від 28.04.2017 реєстровий № 1322, від 03.06.2026 реєстровий № 1547, від 31.05.2026 реєстровий № 1503, від 03.06.2016 реєстровий № 1547 залучені до матеріалів справи.

Також до матеріалів справи залучена копія технічного паспорту, складеного 22.02.2008 Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», з якого вбачається, що за результатами технічної інвентаризації нерухомого майна по АДРЕСА_1 , проведеної 22.02.2008, встановлено наявність за вказаною адресою наступного нерухомого майна та господарсько-побутових будов та внутрішньо дворових споруд: будинок тваринницький літ. А, телятники літ. Б,В,Г, склади літ. Д,Е, навіс літ. З, навіс літ. Ж, погріб пг, башта Рожновського № 1, трансформатор металевий № 2, паркан № 3, паркан № 4, паркан № 5, сіносховище № 6, замощення І.

Крім того, у матеріалах справи наявний Акт про спільне володіння та користування неподільним і загальним майном від 10.06.2016, складений та підписаний громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які є власниками нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якими проведено огляд: навіс літ. Ж, погріб пг, башта Рожновського № 1, трансформатор металевий № 2, паркан № 3, паркан № 4, паркан № 5, сіносховище № 6, замощення І, які розташовані на земельній ділянці площею 11,9908 га, кадастровий номер :02:002:0033, згідно п.1.3. Договору купівлі-продажу частки об`єкта нерухомості № 1547 від 03.06.2016. Паркан (сітка рабиця) загальною довжиною 1409 метрів.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач вказував про те, що на момент виготовлення інвентаризаційної справи паркан про який йдеться в оціночному акті та який, ймовірно, відображений на схемі дійсно мав ознаки належності головної речі, оскільки був дотриманий принци єдиної долі земельної ділянки та об`єктів будівництва, що розташовані на ній, оскільки не відбувалось порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. На сьогодні наявність вказаного паркану взагалі не відображає поділ земельних ділянок, він не є та не може бути об`єктом належності головної речі, оскільки його існування грубо порушує права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а саме, паркан знаходиться на території земельних ділянок стосовно яких у позивача взагалі відсутні будь-які майнові права, а особи у яких вони є категорично проти знаходження паркану на їх земельних ділянках.

У наданих на адресу Долинської сільської ради заявах від 09.05.2025 треті особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказували, що невстановлена особа у невстановлений період без їх дозволу та проти їх волі встановила паркан на межі земельних ділянок третіх осіб, чим грубо порушила їх права щодо вільного володіння та користування земельною ділянкою. У заявах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили відповідача вирішити земельний спір у порядку, встановленому ст.159 Земельного кодексу України, за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. Також під час розгляду справи з`ясовано, що ОСОБА_8 звертався до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном - земельними ділянками кадастровий номер :02:002:1874, :02:002:1880, :02:002:1881, які розташовані за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, шляхом зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 знести об`єкти самочинного будівництва: паркан та заклад торгівлі Молочарня «Хортичанка».

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.12.2025 по справі №317/3889/25, на підставі заяви ОСОБА_8 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області про усунення перешкод у користуванні майном залишено без розгляду.

Враховуючи наведене, зібраними у справі доказами не підтверджується вчинення позивачем правопорушення у сфері благоустрою, яке б мало наслідком застосування до нього заходів відповідальності у вигляді демонтажу огорожі на підставі Порядку демонтажу та Правил. Відповідачем не доведено наявності підстав для демонтажу огорожі, які наведені у п.2.1. Розділу 2 Порядку демонтажу. Під час обстеження та складення Акту обстеження, створена відповідачем комісія дійшла висновку, що паркан та ворота не є об`єктами самочинного будівництва, про що зазначено у Акті від 19.05.2025.

Відповідачем не доведено, що огорожа розміщена з порушенням вимог чинного законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування, що виключає наявність у відповідача повноважень на її демонтаж на підставі та у порядку, встановлених Правилами та порядком демонтажу.

Також з урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд зауважує наступне. Відповідач вказує, що мета оскаржуваного рішення полягає в усуненні перешкод у здійсненні права власності громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також у забезпеченні публічного інтересу громади, що відповідає вимогам ст. 19 та ст. 41 Конституції України, а також ст. 317 і 321 Цивільного кодексу України.

Також стверджує, що демонтаж спірної огорожі є менш шкідливим заходом порівняно із збереженням незаконної споруди, оскільки він спрямований на усунення огорожі, що існує без належних правовстановлюючих документів, і який перешкоджає вільному доступу законних власників до їхніх земельних ділянок, в тому числі сільськогосподарської техніки, блокує доступ до земель комунальної власності, обмежує доступ до об`єкту культурної спадщини місцевого значення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, народовладдя, законності та гласності. За приписами ст.13 Конституції України, ст.318, 319 Цивільного кодексу України, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У матеріалах справи наявні копії документів, які підтверджують набуття позивачем та третіми особами на стороні позивача прав власності на нерухоме майно, господарсько-побутові будови та внутрішньодворові споруди по АДРЕСА_1 .

Також матеріалами справи підтверджується наявність спору між позивачем, третіми особами на стороні позивача з відповідачем та третьою особою на стороні відповідача Долинською сільською радою щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок за вказаною вище адресою, в яких ухвалені рішення про визнання протиправною бездіяльності Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо не розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зобов`язано розглянути дані проекти землеустрою (справи № 280/6156/19, № 280/6162/19, № 280/1238/20, 280/6161/19, № 280/6160/19). Проте вказані обставини не враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Також із пояснень третьої особи на стороні відповідача Департаменту культури, туризму, національностей та релігії Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізької обласної державної адміністрації та наданих ними доказів слідує, що зазначені в ухвалі суду від 20.10.2025 об`єкти археології (на наявність яких за спірною адресою посилався відповідач), виявлені спеціалістами ДП «ПІВДЕНЬГІДРОАРХЕОЛОГІЯ» ДП «Науково-дослідницький центр» Охоронна археологічна служба України» Інституту археології національної академії наук України під час попередніх археологічних досліджень (наукової археологічної експертизи) земельної ділянки, які були проведені 31.07.2017, не входять до складу курганного могильника 4056. Облікова документація та пропозиції щодо занесення цих курганів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України від Запорізької райдержадміністрації, виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району (відповідно до чинного пам`яткоохоронного законодавства) до Департаменту не надходили. Згідно з даними висновків ДП «НДЦ «ОАСУ» Інституту археології НАН України від 31.07.2017 № 528 та № 526, інформація про наявність паркану, який обмежує доступ до курганів Курганного могильника 4056 або виявлених курганів, відсутня. Крім того, Інформація про науково-проекту документацію з визначення меж та режимів використання території, меж і режимів використання зон охорони пам`ятки Курганний могильник 4056 в Департаменті відсутня. За інформацією комунального закладу «Центр культури і дозвілля» Долинської сільської ради Запорізького району, охоронний договір на Курганний могильник 4056 не укладений. Отже поясненнями третіх осіб на стороні відповідача спростовується наявність на спірній території об`єкту культурної спадщини місцевого значення.

Відповідальність за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів передбачена ст. 42 Закону №2807-IV. До відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у: 1) порушенні встановлених норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів; 2) проектуванні об`єктів благоустрою населених пунктів з порушенням затвердженої в установленому законодавством порядку містобудівної документації та державних будівельних норм; 3) порушенні встановлених законодавством екологічних, санітарно-гігієнічних вимог та санітарних норм під час проектування, розміщення, будівництва та експлуатації об`єктів благоустрою; 4) порушенні правил благоустрою територій населених пунктів; 5) порушенні режиму використання і охорони територій та об`єктів рекреаційного призначення; 6) самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою населеного пункту; 7) пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів благоустрою населених пунктів; 8) знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення населених пунктів, крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону; 9) забрудненні (засміченні) території населеного пункту; 10) неналежному утриманні об`єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення територій населених пунктів тощо.

Демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у приписі строк або якщо власник невідомий. При цьому, самочинно зведеною тимчасова споруда вважається у тому разі, якщо відсутні дозвільні документи, визначені законом.

Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 у справі №826/15164/17, від 27.04.2021 у справі №826/2841/17 та від 22.10.2021 у справі №826/16785/18.

При цьому, суд також враховує, що демонтаж тимчасових споруд без дотримання чіткої правової процедури встановлення їх незаконного розміщення не узгоджується з конституційним принципом захисту права власності і мирного володіння майном, яке презюмується. Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 у справі № 826/15164/17, від 27.04.2021 у справі № 826/2841/17 та від 22.10.2021 у справі № 826/16785/18.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 29.12.2021 у справі №826/4615/18, від 18.05.2022 у справі №826/10228/17, від 29.09.2022 у справі №826/734/17, 26.10.2022 у справі №826/12385/16, від 07.12.2022 у справі №826/18569/16, від 02.02.2023 у справі №826/4473/18 та інших, відзначав, що демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом інших заходів реагування, спрямованих на встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є.

Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі - Закон №2073-IX), що набрав чинності 15.12.2023 регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.

За визначенням, наведеним у ст. 2 Закону №2073-IX, адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Частини 1-3 ст. 8 Закону №2073-IX передбачають, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.

Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

За правилами ч. 1 та 3 ст. 17 Закону №2073-IX особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 27 Закону №2073-IX учасником адміністративного провадження є:

1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), у тому числі:

а) особа, яка з метою забезпечення реалізації свого права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку звертається до адміністративного органу із заявою про прийняття адміністративного акта (заявник);

б) особа, стосовно якої адміністративний орган ініціював адміністративне провадження;

в) особа, яка з метою захисту свого права, свободи чи законного інтересу звертається до адміністративного органу із скаргою (скаржник);

2) інша особа, на право, свободу чи законний інтерес якої негативно впливає або може вплинути адміністративний акт (заінтересована особа).

Відповідно до ст. 37 Закону №2073-IX підставою для початку адміністративного провадження за ініціативою адміністративного органу відповідно до принципів законності та офіційності є:

1) виконання адміністративним органом його повноважень, визначених законом;

2) настання події, визначеної законом як підстава для прийняття адміністративного акта;

3) порушення права, свободи чи законного інтересу особи або публічного інтересу, виявлене адміністративним органом.

Частинами 1, 2 ст. 32 Закону №2073-IX передбачено, що учасник адміністративного провадження, особа, яка сприяє розгляду справи, залучаються адміністративним органом для надання пояснень і для участі у процедурних діях шляхом вручення (направлення) запрошення.

Запрошення учасника адміністративного провадження, особи, яка сприяє розгляду справи, здійснюється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня відповідної процедурної дії. Цей строк може бути зменшено у разі, якщо обставини вимагають прийняття рішення у найменший строк, про що у запрошенні надається обґрунтоване пояснення. Запрошення вручається особисто під підпис, надсилається поштовим відправленням або іншими засобами зв`язку (телефоном, електронною поштою тощо) за наявними у справі контактними даними, про що в матеріалах справи робиться відповідний запис.

В силу ч. 1 ст. 49 Закону №2073-IX адміністративний орган повідомляє адресата та заінтересованих осіб про початок адміністративного провадження невідкладно, а за наявності обґрунтованих причин - не пізніше трьох робочих днів після його початку, у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо адресат та/або заінтересована особа невідомі, адміністративний орган розміщує повідомлення на своєму офіційному веб-сайті або оприлюднює його в інший визначений законодавством спосіб.

У повідомленні зазначаються права та обов`язки учасника адміністративного провадження, у тому числі порядок ознайомлення з матеріалами справи, а також способи подання ним своїх пояснень та зауважень у справі та строк, протягом якого особа має право їх подати. Якщо необхідна особиста присутність учасника адміністративного провадження або його представника під час розгляду та вирішення справи (вчинення процедурної дії), у повідомленні наводиться обґрунтування такої необхідності.

З положень Закону №2073-IX та матеріалів справи вбачається, що спірне рішення Виконавчого комітету ради від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі» є адміністративним актом, прийнятим за результатом адміністративного провадження, ініційованого на підставі виконання адміністративним органом його повноважень у сфері благоустрою населеного пункту.

Проте, відповідач не дотримався приписів ст. 49 Закону №2073-IX, які зобов`язують адміністративний орган повідомляти заінтересовану особу про початок адміністративного провадження, в тому числі коли заінтересована особа невідома, шляхом розміщення повідомлення на своєму офіційному веб-сайті або оприлюднення його в інший визначений законодавством спосіб. В контексті даної справи позивач та треті особи на стороні позивача є заінтересованими особами в адміністративному провадженні, оскільки демонтаж огорожі негативно вплине на їх права та обов`язки, що зазначається позивачем та стало предметом позовної заяви. Доказів щодо особистого повідомлення позивача та третіх осіб на стороні позивача про розгляд відповідачем питання демонтажу тимчасової споруди, надсилання позивачу або третім особам на стороні позивача копії Акту обстеження та спірного рішення про демонтаж тимчасової споруди до суду не надано.

За встановленими судом обставинами, відповідачем не було здійснено заходів повідомлення про початок адміністративного провадження, розглянуто без участі заінтересованих осіб, а лише оголошено про факт винесення оскаржуваного рішення шляхом його оприлюднення на офіційному сайті відповідача.

Враховуючи вищевикладене, рішення Виконавчого комітету ради від 11.06.2025 №117 «Про демонтаж огорожі» було прийнято без урахування права позивача та третіх осіб на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені квитанцією №0300-7017-2784-7501 від 05.08.2025 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийняті протиправні рішення - ВК Долинської сільради Запорізького району Запорізької області.

Щодо заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Долученими до справи документами позивачем доведено факт надання адвокатом Саланською Ілоною Любомирівною правничої допомоги позивачу.

В якості доказів надання правничої допомоги долучено: копію Договору про надання правової допомоги № 10/06 від 10.06.2025, копію Додаткової угоди № 1 від 20.08.2025 до Договору про надання правової допомоги № 10/06 від 10.06.2025, копію Акту № 1 від 22.12.2025 приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 10/06 від 10.06.2025, копію рахунку № 1 від 22.12.2025, копію платіжної інструкції № @2PL.2.459487135 від 22.12.2025.

Так, суд зазначає, що у постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 2000,00 грн за складання та подання до суду адміністративного позову, 1000,00 грн за складання та подання відповіді на відзив, 1000,00 грн за підготовку клопотань, письмових пояснень та інших заяв по суті, 3000,00 грн за участь у судових засіданнях. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, буд. 37, код ЄДРПОУ 0353037), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, буд. 37, ) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 ), Департамент культури, туризму, національностей та релігії Запорізької обласної державної адміністрації (м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164, ), Запорізька обласна державна адміністрація (м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.164, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 11.06.2025 № 117 «Про демонтаж огорожі».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн (см тисяч гривен).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15.01.2026.

Суддя І.В. Батрак