Справа № 640/21078/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Трак Драйвер до Головного управління ДПС у м. Києві, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю Трансетхолд, товариство з обмеженою відповідальністю Продакшн Груп про визнання протиправними та скасування наказу та податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Трак Драйвер до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати:

1) наказ від 24.02.2020 № 2126 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Трак Драйвер;

2) податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 97150,00 грн;

3) податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 104921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Проте, запит Головного управління ДПС у м. Києві від 20.11.2019 № 48235/10/26-15-05-02-05 не містить конкретних фактів порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак Драйвер» податкового та іншого законодавства; у запиті містяться виключно припущення щодо можливих недоліків у господарській діяльності не позивача, а інших юридичних осіб, про що платник зазначає у наданій відповіді від 27.11.2019 № 27-11/19. За таких обставин, запит Головного управління ДПС у м. Києві від 20.11.2019 № 48235/10/26-15-05-02-05 є незаконним, відтак не створює жодних юридичних наслідків, в тому числі вигляді призначення позапланової перевірки в порядку підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Представник позивача зазначає, що аналіз акта перевірки свідчить про невідповідність його загальної та описової частин вимогам, встановленим у Порядку № 727, адже вони не відображають фактичних обставин справи та не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення платником по взаємовідносинах з ТОВ «Трансетхолд» (), ТОВ «Фінанс Продакшн Груп» () податкового законодавства, оскільки акт перевірки не містить доказів: неможливості реального здійснення контрагентами платника з урахуванням часу, місцезнаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для постачання товарів; відсутності у платника взаємозв`язку між укладеними на папері з ТОВ «Трансетхолд» (), ТОВ «Фінанс Продакшн Груп» () договорами та використанням придбаних товарів у господарській діяльності підприємства; здійснення платником операцій без ділової мети та обліку операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, з умислом завдати шкоду інтересам держави. В акті перевірки не зазначено про проведення зустрічних перевірок по взаємовідносинах платника з ТОВ «Трансетхолд» (), ТОВ «Фінанс Продакшн Груп» (), а також в акті перевірки відсутня інформація про наявність судових рішень про визнання недійсними спірних господарських операцій.

Представник позивача наполягає на тому, щосукупність первинних/платіжних/облікових документів підтверджує факт поставки Товариству з обмеженою відповідальністю «Трак Драйвер» товарів його контрагентами. Головним управлінням ДПС у м. Києві, в цьому контексті, не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували виконання спірних операцій. Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак Драйвер» підтверджено реальність здійснення господарських операцій із ТОВ «Фінанс Продакшн Груп» та ТОВ «Трансетхолд».

На підстав викладеного, не погодившись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

товариство з обмеженою відповідальністю Трансетхолд (14027, місто Чернігів, вул. Рокоссовського, будинок 11, код ЄДР: 41326455);

товариство з обмеженою відповідальністю Продакшн Груп (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Сінна, будинок 2, код ЄДР: 41149699).

15.12.2022 року набрав чинності Закон України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 (далі - Закон № 2825-IX), за приписами ст. 1, 2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За приписами п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399, дану справу передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справі між суддями справу №640/21171/20 передано для розгляду головуючому судді Марину П.П.

Ухвалою суду від 26.02.2025 року прийнято до провадження справу № 640/21078/20, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року замінено відповідача у справі Головне управління ДПС у м. Києві () на Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116); розгляд справи розпочато спочатку.

До суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що вимоги позивача, викладені в адміністративному позові, відповідачем не визнаються повністю.

Представник відповідача Головного управління ДПС у м. Києві зазначає, що запити, направлені відповідачем на адресу позивача містили вказівку на фактичні та правові підстави їх надіслання, а також обставини, встановлені за наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують, період, за який слід надати документи. Отже, підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит ГУ ДПС у м. Києві від 20.11.2019 № 48235/10/26-15-05-02-05.

Представник відповідача вказує, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки

Відповідач по справі вважає, що встановлені дані і факти доводять неможливість господарських операцій між ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» та ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР». Перевіркою не підтверджено легального джерела походження товару, придбаних ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» у ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455), ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699). Наявна податкова інформація свідчить про неможливість реальної поставки ТМЦ від ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455), ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699). Отже, позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Трак Драйвер () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських об`єднань 08.08.2016 року, основним видом економічної діяльності підприємства за КВЕД є: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Також зареєстрованими видами діяльності позивача є: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Головним управлінням ДПС у м. Києві видано наказ від 24.02.2020 №2126 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР», яким на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит Головного управління ДПС у м. Києві від 20.11.2019 № 48235/10-26-15-05-02-05, наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР», код за , з 26.02.2020 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з метою дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» (код 40726472) при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) за грудень 2017 року, ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699) за січень, лютий 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2017, 2018 роки показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства. Підстава: доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 19.02.2020 №924/26-15-05-02-05.

На підставі направлення від 26.02.2020 № 256/26-15-05-02-05, Фоміною Оленою Сергіївною головним державним ревізором-інспектором, відділу перевірок у сфері побутових послуг, управління перевірок у сфері торгівлі та послуг Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування управління перевірок у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V1 зі змінами та доповненнями (далі по тексту Кодекс), на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № 2126, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» код 40726472 з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) за листопад, грудень 2017 року, ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699) за січень, лютий 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2017, 2018 роки показників фінансової звітності з їх відображення у деклараціях з податку на прибуток підприємства, за результатом якої складено акт від 11.03.2020 року №183/26-15-05-02-05/40726472.

У висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення ТОВ ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР»:

1. п. 44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, п.6 П(С)БО 15 "Доходи", ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся всього в загальній сумі 83 937 грн., в тому числі по періодам: 2017-32 005 грн., 2018 51932 грн.

2. п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 77 720 грн., в т.ч. по періодам: листопад 2017 - 13141 грн., грудень 2017 - 16494 грн., січень 2018 - 9760 грн., лютий 2018 - 38325 гривень.

27.03.2020 року ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» подано заперечення на акт від 11.03.2020 року №183/26-15-05-02-05/40726472, які рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 07.04.2020 року залишені без задоволення.

На підставі акту перевірки від 11.03.2020 року №183/26-15-05-02-05/40726472 ГУ ДПС у м. Києві 07.04.2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 97150,00 грн., з яких 77720 грн. - за податковим зобов`язанням та 19430 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 104912 грн., з яких 83937 грн. за податковим зобов`язанням та 20984 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач, вважаючи, що висновки, викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а наказ та податкові повідомлення-рішення протиправними та такими що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тому, питання дотримання відповідачем процедури призначення перевірки є істотним для правильного вирішення справи.

Отже, суд зазначає, що рішення органів податкового контролю не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав, а прийняті на підставі таких перевірок рішення органів податкового контролю підлягають скасуванню, дійшов обґрунтованих висновків щодо протиправності прийнятих на підставі висновків проведеної з порушенням законних підстав перевірки та їх скасування.

Верховний Суд у постановах від 31 травня 2019 року по справі № 813/1041/18, від 14 березня 2019 року по справі № 808/2603/17, від 24 жовтня 2018 року по справі № 815/343/18, виклав позицію, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит контролюючого органу. В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України. У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлену недостовірність даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2024 року по справі № 420/5252/19.

Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства. Іншими словами, виникнення права призначення контролюючим органом перевірки за кожною із вказаних підстав є наслідком ненадання (надання не в повному обсязі) відповідних пояснень платником податків на законний запит контролюючого органу, поданий за наявності відповідних обставин, які кореспондують конкретній із таких підстав призначення перевірки.

Згідно пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків; 4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту; 7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу; 8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу; 9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим-п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

При цьому, у постановах від 11 червня 2020 року по справі № 812/730/17, від 11 серпня 2021 року по справі № 804/6851/16 Верховний Суд зазначав, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2019 року Головним управлінням ДПС у м. Києві складено та направлено до ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» запит № 48235/10/26-15-05-02-05 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження).

05.12.2019 року до Головного управління ДПС у м. Києві надійшов лист ТОВ "ТРАК ДРАЙВЕР" від 27.11.2019 року № 27-11/16, в якому серед іншого зазначено, що ГУ ДПС у м. Києві не конкретизовано, які мають місце порушення Податкового кодексу України чи іншого нормативного акту саме зі сторони ТОВ "ТРАК ДРАЙВЕР", що зобов`язували б платника податків надавати документи на запит.

В той же час, в запиті від 20.11.2019 року № 48235/10/26-15-05-02-05 зазначено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "ТРАК ДРАЙВЕР" (код 40726472) даних податкового кредиту у загальній сумі 77 720 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "ТРАНСЕТХОЛД" (код 41326455), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за листопад 2017 року у сумі 13 141 грн., грудень 2017 року у сумі 16 494 грн., по взаємовідносинах з ТОВ "ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП" (код 41149699), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2018 року у сумі 18 373 грн., лютий 2018 року у сумі 29 712 грн., та за 2017, 2018 роки показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства.

Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. 72, 73 1 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних з Єдиного реєстру податкових накладних, а також податкової звітності ТОВ "ТРАК ДРАЙВЕР" (код 40726472).

Відповідно до яких з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки аналізом інформаційних баз встановлено відсутність у ТОВ"ТРАНСЕТХОЛД" (код 41326455), ТОВ "ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП" (код 41149699) будь-яких основних фондів та виробничих потужностей.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів (кронштейн ресори, сальник, скоба тормозна, датчик, панель бампера, глушник, труба, ліхтар, сходинка) свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Вказане свідчить про недотримання норм п.134.1, ст. 134, п. 198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України та частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704.

В запиті № 48235/10/26-15-05-02-05 зазначено, що керуючись нормами пп. 16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пункту 3 абзацу третього пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.10 № 1245, просимо протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання цього запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів.

При цьому, необхідно обов`язково надати засвідчені підписом посадової особи ТОВ "ТРАК ДРАЙВЕР" (код 40726472) та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ"ТРАНСЕТХОЛД" (код 41326455), ТОВ "ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП" (код 41149699) за вищезазначені періоди. Зокрема, але не вичерпно:

- договори, згідно яких було придбано товари (у разі укладання правочину у усній формі надати письмові пояснення);

- рахунки-фактури;

- видаткові накладні;

- платіжні доручення, що підтверджують факт оплати товарів;

- оборотно-сальдові відомості по рахунках 201; 23, 28; 311, 361; 631;

- інші документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із вищевказаними контрагентами.

Крім того, якщо підприємство не є кінцевим одержувачем (споживачем) товарів, для встановлення повної схеми фінансово-господарських відносин та повноти нарахування і сплати податкових зобов`язань на кожній ланці ланцюга проходження товарів зазначити інформацію про наступного по ланцюгу придбання покупця (найменування, код, індивідуальний податковий номер платника, номер свідоцтва платника ПДВ, тощо), укладені угоди (контракти), видаткові накладні, тощо.

Тобто, з вищевикладеного змісту запиту від 20.11.2019 року № 48235/10/26-15-05-02-05, слідує, що вказаний запит Головного управління ДПС у м. Києві в повній мірі відповідає вимогам ст. 73 ПК України та містить підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; а також скріплений печаткою контролюючого органу.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що запит Головного управління ДПС у м. Києві не містить конкретних фактів порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак Драйвер» податкового та іншого законодавства, оскільки в запиті від 20.11.2019 року № 48235/10/26-15-05-02-05 зазначена податкова інформацію, яка може свідчити про порушення та недотримання норм п.134.1, ст. 134, п. 198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України та частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

У постанові від 23 квітня 2019 року по справі № 813/1757/18 Верховний Суд вказав, що формою реалізації повноважень контролюючого органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про правопорушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування інформації, яка є у контролюючого органу, при цьому достовірність такої інформації про правопорушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення факту порушення та формування висновків про це можливо лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Наведення у запиті з посиланням на податкову інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про правопорушення з боку платника податків, передбачає наявність податкової інформації, яка потребує додаткової перевірки, що можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведення аналізу після отримання запитуваної інформації. Згідно з висновком Верховного Суду в цій постанові окремі недоліки в оформленні запиту не можуть слугувати підставою для відмови у наданні інформації на запит. Разом з тим, запити контролюючого органу повинні бути оформлені таким чином, щоб платник податків міг усвідомлювати, на які ймовірні порушення податкового законодавства робить посилання контролюючий орган, задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у контролюючого органу інформації.

При цьому, не зважаючи на незгоду позивача з прийнятим наказом, позивач допустив посадових осіб до перевірки та надав відповідні документи.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа № 826/17123/18) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

У постанові від 08 вересня 2021 року (справа № 816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Разом з тим, в даній справі суд не повинен обмежуватись лише дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлення правомірності прийнятих відповідачем на підставі акту перевірки № від 11.03.2020 року №183/26-15-05-02-05/40726472 податкових повідомлень-рішень від 07.04.2020 року № 2, від 07.04.2020 року № 2.

Судом встановлено, що 11.01.2018 між ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (продавець) та ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» (покупець) укладено договір поставки № 17, відповідно до якого продавець зобов`язаний поставляти (передати товар у власність покупця), а покупець купувати (оплатити та прийняти) товар від продавця в асортименті, по кількості і по ціні, згідно накладної або рахунку на оплату.

Згідно п. 2.1, п. 2.2, 2.4 ціна товару, поставленого по даному договору, встановлюється в гривнях. Вартість товару, проданого по даному договору, визначається в рахунках на оплату та/або накладній, та в включає в себе доставку на адресу вказану покупцем. Оплата товару покупцем здійснюється на слідуючих умовах: банківським переводом на рахунок продавця.

Відповідно до п. 3.1 датою поставки по даному договору вважається дата підписання видаткової накладної виписаної на покупця.

Згідно п. 5.2 відвантаження та перевезення продукції по даному договору здійснюється кур`єрською доставкою, транспортом покупця, продавця або нанятим транспортом по усній домовленості.

На підтвердження виконання договору № 17 від 11.01.2018 року позивачем до суду надані рахунки-фактура, видаткові накладні, податкові накладні, виписки по рахунках (а.с. 57-75, 243-244 т. 1).

10.11.2017 року між ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (продавець) та ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» (покупець) укладено договір поставки № 1711, відповідно до якого продавець зобов`язаний поставляти (передати товар у власність покупця), а покупець купувати (оплатити та прийняти) товар від продавця в асортименті, по кількості і по ціні, згідно накладної або рахунку на оплату.

Згідно п. 2.1, п. 2.2, 2.4 ціна товару, поставленого по даному договору, встановлюється в гривнях. Вартість товару, проданого по даному договору, визначається в рахунках на оплату та/або накладній, та в включає в себе доставку на адресу вказану покупцем. Оплата товару покупцем здійснюється на слідуючих умовах: банківським переводом на рахунок продавця.

Відповідно до п. 3.1 датою поставки по даному договору вважається дата підписання видаткової накладної виписаної на покупця.

Згідно п. 5.2 відвантаження та перевезення продукції по даному договору здійснюється кур`єрською доставкою, транспортом покупця, продавця або нанятим транспортом по усній домовленості.

На підтвердження виконання договору № 1711 від 10.11.2017 року позивачем до суду надані рахунки-фактура податкові накладні, виписки по рахунках (а.с. 77-86, 249-252 т. 1).

Також позивачем надані рахунки-фактура та податкові накладні щодо реалізації придбаного у ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» товару.

Так, відповідно до змісту акту перевірки, посадові особи ГУ ДПС у м. Києві зазначили, що встановлені дані і факти доводять неможливість вищезгаданих господарських операцій між ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» та ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР», між ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» та ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР», а саме: від імені підприємства постачальника діяли особи, які не мали законних повноважень на його представництво, на вчинення від його імені юридично значущих дій, оскільки не були наділені такими повноваженнями засновника/директора підприємства, які крім того не мали ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності підприємств; - реалізація товарів на адресу ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР» не підтверджується наданими на перевірку документами.

Також перевіряючими в акті перевірки зазначено, що ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» мають наступні ознаки нереальності здійснення операцій: - відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; - відсутні основні фонди, трудові та виробничі ресурси тощо; - свідоцтво платника ПДВ анульовано; картка суб`єкта фіктивного підприємництва; - наявність пояснення засновника, директора, щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності підприємства; - наявність вироку суду від 07.08.2019 по справі №757/16438/19-к, згідно якого визнано винним директора ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» ОСОБА_1 .

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно із ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Крім того, п.14.1.27 ст.14 ПК України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.03.2020 у справі №820/7521/15, від 18.09.2020 у справі №816/2211/18, від 28.04.2021 у справі №160/1283/19.

Відповідно до п.74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів, а результати ії опрацювання використовуватися для виконання покладених на контролюючі органи функції та завдань.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату складання акту перевірки згідно ЄРПН ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) за період з травня по грудень 2017 року декларував придбання наступних ТМЦ: автошини, ванни, конвеєрна стрічка армована металом, свинина, цукор, салака балтійська свіжоморожена та інше. За результатами аналізу наявної податкової інформації встановлено, що ТОВ "ТРАНСЕТХОЛД" не декларувало придбання товарів, які в подальшому продані ТОВ «ТРАК ДРАЙВЕР».

Крім того, згідно даних ІС «Податковий блок» відносно господарської діяльності ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) заведено Картку суб`єкта фіктивного підприємництва № 19/26-15-21-25 від 15.01.2019, згідно якої, ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження (облікову картку сформовано ст. о/у другого відділу ОУ ГУ ДФС у м. Києві Кручко Т.Ю.)

Також згідно даних ІС «Податковий блок» відносно господарської діяльності ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699) заведено Картку суб`єкта фіктивного підприємництва № 17/26-15-21-25 від 15.01.2019, згідно якої, ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження (облікову картку сформовано ст. о/у другого відділу ОУ ГУ ДФС у м. Києві Кручко Т.Ю.).

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 19.07.2021 у справі № 1.380.2019.002018, надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім випадку, якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Сам факт наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час касаційного перегляду справи 820/4033/16 від 21.06.2022 зроблено висновок, що основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Навіть належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не завжди свідчить про безумовну їх відповідність дійсному змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві отримано протокол допиту підозрюваного директора ОСОБА_1 та вирок Печерського районного суду від 07.08.2019 по справі №757/16438/19-к від Прокуратури міста Києва листом 22.08.2019 №04-5-513 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 22.08.2019 № 44764/9).

Прокуратурою надано дозвіл на використання відомостей досудового розслідування у рамках кримінального провадження № 0000049 від 16.01.2019.

Допитаний директор ОСОБА_1 , зазначив, що не має відношення до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699).

Згідно вироку Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2019 по справі №757/16438/19-к, директора ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2025, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699) зареєстровані на особу, яка не мала відношення до діяльності підприємства та не здійснювала фактичної господарської діяльності (дій) та будь - яких операцій від імені вказаних контрагентів.

Відповідно, первинні документи, які надані позивачем до суду, підписані від імені ОСОБА_1 як директора ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699), який заперечує свою участь у створенні та діяльності вказаних платників податків, а також податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Наведені обставини в сукупності дають підстави для виникнення обґрунтованого сумніву у податкового органу про реальність здійснення операції між позивачем та ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699).

Верховним Судом у постанові від 13.07.2022 у справі № 640/18540/18 наголошено, що формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, - якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та невідповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням. Такі доводи підлягають ретельній перевірці судом з використанням засобів доказування, передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі й інших, не первинних документів, складання яких передбачено законодавством або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення установлених конкретних фактичних обставин справи, суд висновує, що представлені позивачем документи не підтверджують придбання позивачем послуг у ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455) та ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП» (код 41149699).

Крім того, надані позивачем рахунки-фактура та видаткові накладні не містять будь-яких посилань на договори поставки № 1711 від 10.11.2017 року, № 17 від 11.01.2018 року, укладені між позивачем ТОВ Трак Драйвер та ТОВ «ТРАНСЕТХОЛД» (код 41326455), а також з ТОВ «ФІНАНС ПРОДАКШН ГРУП».

З вказаних документів не можливо встановити порядок поставки та доставки товарів, зокрема місце відвантаження/навантаження, поставки таких товарів.

Вищенаведені обставини у сукупності та взаємозв`язку не дають можливості встановити рух активів на шляху до позивача у справі, участь контрагентів у такому ланцюгу, реальні зміни майнового стану внаслідок таких відносин, його власному капіталі та розцінюються як доказ безтоварності цих операцій, що виключає їх відображення у обліку товариства й підстави для формування позивачем податкового кредиту та витрат за такими відносинами.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 29.01.2021 у справі №826/8752/16 одним із проявів дотримання суб`єктом господарювання принципу добросовісності є розумна обачність, яка реалізується, зокрема, при належному та розумному виборі контрагентів.

У разі якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним (постанова Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 540/1261/19).

Суд звертає увагу, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника послуг та вчинення будь яких дій на предмет перевірки податкової «доброчесності» контрагента, зокрема за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), перевірки загальнодоступної інформації щодо наявності кримінальних проваджень за участю контрагента, в подальшому свідчитимуть на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової «надійності» такого контрагента та вказуватимуть на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з таким контрагентом.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі № 816/1422/17 , від 24.10.2025 року по справі № 440/10514/24.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення, зокрема відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є безпідставними.

Вказані позиції викладена в постанові Верховного Суду від 06 вересня 2022 року по справі №160/2740/19.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що позивачем до суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України та вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Трак Драйвер до Головного управління ДПС у м. Києві, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю Трансетхолд, товариство з обмеженою відповідальністю Продакшн Груп про визнання протиправними та скасування наказу та податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю Трак Драйвер (02081, м. Київ, вул. Урлівська, 20, кв. 266, код ЄДР: 40726472).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ ВП 44116011),

Треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю Трансетхолд (14027, місто Чернігів, вул. Рокоссовського, будинок 11, код ЄДР: 41326455);

товариство з обмеженою відповідальністю Продакшн Груп (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Сінна, будинок 2, код ЄДР: 41149699).

Суддя П.П. Марин

.