Справа № 160/28629/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/28629/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

секретар Перетятько К.С.

за участі представника відповідача Сухотської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (суддя Тулянцева І.В., повне судове рішення складено 30 червня 2025 року) в справі № 160/28629/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 вересня 2024 року:

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 2 281 664,70 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 1 825 331,76 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 456332,94 грн,

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 340 грн;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 6700 грн;

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 190 138,73 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 152 110,98 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 38 027,75 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підстави, за якими позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції:

1) порушення порядку отримання інформації від НБУ, установленого статтею 73 ПК України, адже контролюючий орган не звертався ні до суду із заявою щодо розкриття банківської таємниці відносно нього, ні звертався із відповідним запитом до банківських установ або банків, а інформація, що містить банківську таємницю, надана Національним Банком України, не вважається податковою інформацію в силу приписів ст. 72 ПК України;

2) інформація, яка є банківською таємницею, незаконно надана НБУ до ДПС України, із істотним порушенням процедури її отримання органами податкової служби та безпідставно та незаконно використана як підстава для призначення та проведення перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області;

3) податковим органом не здійснювалась перевірка наявності отриманої інформації шляхом розкриття банківської таємниці та отримання податкової інформації від банківських установ, щоб така інформація набула статусу податкової інформації, контролюючим органом не зазначено про наявність будь-якої первинної документації, що підтверджує отримання ним доходу, не встановлено ні факту надання ним послуг, ні факту здійснення будь-якої підприємницької або господарської діяльності, не здійснено заходів щодо направлення запитів з метою отримання інформації до осіб, що здійснювали перекази, з метою встановлення факту отримання ним доходу;

4) відсутні докази отримання ним доходу, а інформація, надана НБУ, яка не могла використовуватись та яка не має та не може мати статусу податкової інформації, не містить жодної вказівки про отримання доходу;

5) безпідставність висновку суду першої інстанції на відсутність факту спростування позивачем обставин, які не доведені податковим органом та не підтверджені жодним доказом.

У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд», клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності позивача.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.06.2024 року №2373-п, на підставі пп. 191.1.1 п. 191.1. ст.191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, пп. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України та у зв`язку і отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 17.07.2024 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства.

Копія наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.06.2024 року №2373-п та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17.06.2024 року №357 направлені засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, проте 08 липня 2024 року вказаний лист було повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання.

За результатами проведеної перевірки складено акт? від 06.08.2024 №2216/04-36-24-09/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого перевіркою пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.6, 1.7, 1.8 плану перевірки порушень не встановлено. Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків ОСОБА_1 :

- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 10 140 732,00 грн., в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 1 825 331,76 грн.;

- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 152 110,98 грн;

- п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України щодо ненадання відповіді на запит, контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Висновки означеного акта перевірки, зокрема, обґрунтовані тим, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Так, згідно інформації, яка надійшла до ГУ ДПС від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5), на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 надходили грошові перекази у значних розмірах із використанням? реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі). Враховуючи отриману податкову інформацію, в період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року фізична особа - платник податків ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував інші доходи у розмірі 10 140 732,00 грн., з яких не сплачено податок.

Фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 направлені запрошення до контролюючого органу для подання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік від 28.03.2024 №21056/6/04-36-24-15-19 та лист від 02.05.2024 №31522/6/04-36-24-15-19 про надання документів щодо підтвердження отриманого доходу, у порядку визначеному ст. 42 Кодексу.

Перевіркою встановлено порушення пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та п. 167.1 ст. 167 Кодексу у зв`язку з неподанням платником податків ОСОБА_2 декларації про отримані у 2023 році інші доходи у сумі 10 140 732,00 грн. із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) та донараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1 825 331,76 грн. (10 140 732,00 х 18% = 1 825 331,76 грн.).

У зв`язку із встановленням порушення пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу позивачу донараховано військовій збір у розмірі 152 110,98 грн. (10 140 732,00 х 1,5% = 152 110,98 грн.)

Перевіркою повноти сплати (перерахування) сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які підлягають сплаті платником податків самостійно, встановлено, що в порушення пп. в) 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 та пп. 1.4, п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ фізичною особою ОСОБА_3 не сплачено (перераховано) податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з інших доходів отриманих у 2023 році.

Одночасно перевіркою встановлено, що у зв`язку з отриманням податкової інформації від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.202 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5), про надходження грошових переказів у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_3 , відповідно до підстав, передбачених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, на адресу платника податків ОСОБА_3 . ГУ ДПС надіслано лист від 02.05.2024 №31522/6/04-36-24-15-19 про надання документів щодо підтвердження отриманого доходу. Лист ГУ ДПС від 02.05.2024р. №31522/6/04-36-24-15-19 направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку, визначеному ст. 42 Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, за неподання ОСОБА_1 документів на запит ГУ ДПС від 02.05.2024р. №31522/6/04-36-24-15-19, передбачених статтею 73 Кодексу, у відповідності до п. 121.2 ст. 121 Кодексу до платника податків накладається штраф в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року за кожний такий факт.

Акт від 06.08.2024 №2216/04-36-24-09/ НОМЕР_1 направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, проте 29 серпня 2024 року вказаний лист було повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання.

На підставі висновків акта перевірки від 06.08.2024 №2216/04-36-24-09/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.09.2024 року:

- форми Р №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 2281664,70 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 1825331,76 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 456332,94 грн.;

- форми Р №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 190138,73 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 152110,98 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38027,75 грн.;

- форми ПС №, яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- форми ПС №, яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6700,00 грн. за неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу.

Суд першої інстанції зауважив, що під час податкової перевірки за відомостями, наданими у встановленому порядку Національним банком України, встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме - обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 10 140 732 грн.

Саме інформація, надана у встановленому порядку Національним банком України, слугувала підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем у періоді, що перевірявся, податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Судом першої інстанції враховано, що у ході розгляду справи позивач не стільки заперечував сам факт отримання ним грошових переказів від третіх осіб, скільки заперечував факт доведення отримання платником саме доходу у певному розмірі.

Суд першої інстанції вказав, що під час податкової перевірки за відомостями, наданими у встановленому порядку Національним банком України, встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 10 140 732 грн.

Разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році доходів в розмірі 10 140 732 грн. у вигляді інших доходів.

При цьому суд першої інстанції вважав, що лист фінансової установи, зокрема який містить інформацію щодо періоду і розміру отриманого особою доходу та дає можливість ідентифікувати таку особу, може бути як підставою для висновків податкових органів при проведенні податкової перевірки в розумінні статті 83 ПК України, так і належним та допустимим письмовим доказом в розумінні статей 73, 74, 94 КАС України під час судового розгляду. Така інформація була в розпорядженні ДПС України, тому відповідач обґрунтовано використав її під час здійснення контрольного заходу.

У ході судового розгляду позивач не надав доказів, які свідчать про відсутність такого доходу взагалі, наявність підстав вважати його неоподатковуваним або його зменшення; застосування ставки податку, відмінної від базової тощо, позивачем не заперечується, що декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік ним не подавалась.

Враховуючи, що за результатами перевірки встановлено отриманням платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 10140732 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), однак вказаний дохід не включено позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у контролюючого органу були законні підстави для донарахування платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 за 2023 рік податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1825331,76 грн.(10140732,00 х 18% = 1825331,76 грн.), а також військового збору у розмірі 152110,98 грн. (10140732,00 х 1,5% = 152110,98 грн.).

Суд першої інстанції також вважав, що позивачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та у сумі 6700,00 грн. за неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу.

Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 17 червня 2024 року №2373-п, у якому наявне посилання на пп. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, пп. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв`язку і отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з 17 липня 2024 року тривалістю 10 робочих днів за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства.

За результатами перевірки ГУ ДПС складено акт?від 06 серпня 2024 року №2216/04-36-24-09/ НОМЕР_1 , у якому зафіксовані наступні порушення:

- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України в частині заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), у сумі 10 140 732,00 грн, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 1 825 331,76 грн;

- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 152 110,98 грн;

- п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України в частині не надання відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

На підставі наведеного акта перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області 10 вересня 2024 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 2 281 664,70 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 1 825 331,76 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 456 332,94 грн;

№ про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 190 138,73 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 152 110,98 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 38 027,75 грн;

№ про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 340,00 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

№ про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 6700,00 грн за неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу.

Підставою збільшення позивачу суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є висновок контролюючого органу про те, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Згідно з інформацією, яка надійшла до ГУ ДПС від ДПС України листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26 березня 2024 року, яку отримано від Національного банку України листом від 20 березня 2024 року №24-0006/21625/БТ, на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 надходили грошові перекази у значних розмірах із використанням? реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі).

Враховуючи отриману податкову інформацію, в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував інші доходи у розмірі 10 140 732,00 грн, з яких не сплачено податок.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Як передбачено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи, які визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пункт 75.1 статті 75 ПК України встановлює, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запит (підпункт 78.1.1);

платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (підпункт 78.1.2).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (пункт 78.4 статті 78 ПК України).

Верховний Суд у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 813/1041/18, від 14 березня 2019 року у справі № 808/2603/17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 815/343/18, аналізуючи наведені правові положення, виклав позицію, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте, спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит контролюючого органу.

В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлену недостовірність даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства.

Отже, у контролюючого органу виникають підстави для призначення перевірки за наведеними підставами у зв`язку з ненаданням (надання не в повному обсязі) відповідних пояснень платником податків на законний запит контролюючого органу, поданий за наявності відповідних обставин, які кореспондують конкретній із таких підстав призначення перевірки.

У контексті підстав для призначення позапланової документальної невиїзної перевірки апелянт вказує, що інформація, надана НБУ, не є податковою інформацію, на підставі якої може бути призначена позапланова документальна перевірка, а також про порушення порядку отримання цієї інформації.

Судом встановлено, що позапланова документальна невиїзна перевірка призначена у зв`язку з отриманням контролюючим органом інформації, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства.

Фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 контролюючим органом направлені запрошення до контролюючого органу для подання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік від 28 березня 2024 року №21056/6/04-36-24-15-19 та лист від 02 травня 2024 року №31522/6/04-36-24-15-19 про надання документів щодо підтвердження отриманого доходу.

ОСОБА_1 не подано контролюючому органу документи на запит ГУ ДПС від 02 травня 2024 року №31522/6/04-36-24-15-19.

Листом Державної податкової служби України від 26 березня 2024 року за №8651/7/99-00-24-01-02-07 повідомлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20 березня 2024 року №24-0006/21625/БТ.

Листом НБУ від 20 березня 2024 року №24-0006/21625/БТ, зокрема, повідомлено ДПС України, що за результатами виконання наглядових функцій установлено, що:

1) для поповнення рахунків гравців на вебсайтах для азартних ігор, що діють без відповідної ліцензії, використовувалися перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) за схемою, де:

гравець під час реєстрації на вебсайті отримував реквізити ЕПЗ іншої фізичної особи та переказував кошти цій фізичній особі;

після вищезазначеного переказу рахунок гравця на сайті для азартних ігор поповнювався, і він далі виконував ставки та використовував послуги казино;

кошти, що надходили за реквізитами ЕПЗ, наданими на вебсайті, переказувалися на інші рахунки фізичних осіб та знімались готівкою;

2) у схемі використовувалися реквізити ЕПЗ понад 300 клієнтів, що мали однотипну аномальну поведінку:

під час відкриття рахунків клієнти інформували банки про орієнтовані суми доходів та суми надходжень, що в основному становили незначні суми (у більшості випадків від 0,00 грн до 25 000,00 грн);

більшість клієнтів є новими для банків і масово відкривали рахунки в однаковий період: 93% відкрили рахунки менше ніж 12 місяців тому, 76% - менше ніж шість місяців тому;

у перші три місяці після відкриття рахунку здійснюють операції отримання або р2р-платежі з аномальною інтенсивністю;

у клієнтів висока концентрація операцій переказів і майже немає звичайних операцій купівлі товарів, послуг, кількість р2р-платежів (отримання або відправлення) перевищує 20 штук на місяць (89% вибірки), що мінімум у два рази вище ніж звичайні карткові операції (зняття готівки, розрахунки в торговій мережі як фізично, так і онлайн);

більшість клієнтів належать до соціально вразливих верств населення (пенсіонери, безробітні, студенти, перебувають у декретній відпустці) або обіймають посади, які не передбачають значних надходжень коштів на рахунки;

значна кількість клієнтів віком до 20 років, наявні випадки клієнтів віком 16 років;

часто фізичні особи мали рахунки одночасно в декількох банках.

У додатку до вказаного листа наявна інформація, що ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у 2023 році мав обсяг видаткових операцій 11 447 528 грн та прибуткових операцій 10 140 732 грн за рахунками відповідно до уточнених банками даних.

Відповідно до пункту 78.7 статті 78 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, податкова інформація (пункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України).

Судом встановлено, що Національним банком України надана інформація про те, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2рплатежі), а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 10 140 732 грн.

Пунктом 71.1 статті 71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пункту 72.1.3 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей - інформація про наявність та рух коштів на рахунках/електронних гаманцях платника податків, звіти про підзвітні рахунки, подані від фінансових агентів.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» установлено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відтак, інформація, що надана НБУ ДПС України, має статус податкової, тому за приписами статті 78 ПК України могла бути підставою для призначення позапланової перевірки та формування висновків, викладених в акті перевірки.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 74 КАС України).

Отже, на виконання покладених на них функцій контролюючі органи мають право звертатись до банків чи інших фінансових установ із запитами щодо отримання інформації про рух коштів на рахунках платника податків. Надана такою установою інформація відноситься до податкової та є підставою для врахування при формуванні висновків про дотримання чи порушення платником податків норм податкового законодавства.

При цьому, положення статей 72, 73, 83 ПК України у взаємозв`язку з нормами статей 72-74 КАС України не дають підстав вважати, що отримана податковим органом у порядку, встановленому ПК України, інформація від банківської установи про рух коштів платника податків є недопустимим доказом, оскільки саме така установа уповноважена законом на надання відомостей такого характеру.

Посилання апелянта на порушення порядку розкриття банківської таємниці суд відхиляє, адже у контексті спірних правовідносин (щодо наявності підстав для призначення позапланової документальної перевірки) правове значення має саме отримання контролюючим органом податкової інформації та не надання (або не в повному обсязі) платником податку пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу).

Стосовно суті виявлених порушень суд вказує наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За приписами пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначений статтею 168 ПК України.

За приписами підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що cтавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Доходи, визначені статтею 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5% від об`єкта оподаткування (пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).

Згідно з підпунктом «в» пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (підпункт 179.1 статті 179 ПК України).

За висновками акту перевірки ОСОБА_1 за 2023 рік отримав дохід від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 10 140 732 грн, який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки контролюючим органом, як вказано вище, використано інформацію, що надійшла від ДПС України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежі) у 2023 році, надану листом від 26 березня 2024 року № 8651/7/99-00-24-01-02-07 (лист Національного банку України від 20 березня 2024 року №24-0006/21625/БТ) щодо обсягів видаткових і прибуткових операцій з зазначенням номерів рахунків та банківських установ, в яких вони відкриті, по фізичних особах, які використовували реквізити ЕПЗ (р2р платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації) за 2023 рік.

Так, листом Державної податкової служби України від 26 березня 2024 року №8651/7/99-00-24-01-02-07 повідомлено ГУ ДПС про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20 березня 2024 року №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема щодо фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), дебетовий оборот по рахункам якого складає 11 447 528 грн, кредитовий оборот 10 140 732 грн.

Відтак, під час податкової перевірки за відомостями, наданими у встановленому порядку Національним банком України, встановлено, що обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача у 2023 році із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) склав 10 140 732 грн.

За позицією позивача суми зарахувань у розмірі 10 140 732 грн не є доходом, позаяк така сума складається із особистих перерахувань коштів від родичів, знайомих та друзів, поповнення рахунків особистими коштами тощо.

Надаючи оцінку таким доводам, суд зауважує, що р2р-платежі (з англ. peer-to-peer або person-to-person) - це грошові перекази від однієї людини іншим людям. P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках. Такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів рідним, знайомим, друзям.

У контексті спірних правовідносин поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) різними фізичними особами в обсязі, річна сума якого перевищує 10 млн. грн, та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання грошових коштів в такому значному розмірі (розписок, договорів дарування, позики чи позички, квитанцій з призначеннями платежу), за умови не спростування ОСОБА_1 отримання ним як фізичною особою в 2023 році доходів від певного виду діяльності на території України, свідчить на користь висновку контролюючого органу, що отримані на рахунок позивача кошти є саме доходом у розумінні ПК України.

При цьому суд відхиляє покликання апелянта на те, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок доводити, що кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок, є доходом, позаяк за приписами статей 162-165 ПК України будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок, є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені статті 165 ПК України.

Суд зауважує, що платник податків, який не згоден із відповідністю отриманої контролюючим органом інформації щодо порушення платником податку податкового законодавства дійсним обставинам або вважає, що розмір заниженого ним податкового зобов`язання є меншим, вправі подати до контролюючого органу або ж в ході судового розгляду справи відповідні докази, що спростовують доводи суб`єкта владних повноважень. Це зумовлено специфікою поставленого в провину платнику податків порушення, а саме заниження загального оподатковуваного доходу, у зв`язку з чим контролюючому органу достатньо довести саме факт отримання останнім доходу у періоді, що перевірявся.

У разі заперечення таких обставин платник податків повинен надати докази, які свідчитимуть про відсутність такого доходу взагалі, наявність підстав вважати його неоподатковуваним або його зменшення, або застосування ставки податку, відмінної від базової тощо.

При цьому у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать про те, що задекларовані платником податків податкові зобов`язання не відповідають дійсності або він не виконав обов`язок щодо подання декларації за наявності об`єкта для декларування, платник податків має спростовувати ці доводи.

Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2022 року у справі № 140/403/19.

У ході розгляду справи позивач не заперечував сам факт отримання ним грошових переказів від третіх осіб, вказуючи на факт недоведення отримання ним саме доходу у певному розмірі.

Проте, як вказано вище, за приписами статей 162-165 ПК України будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок, є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені статті 165 ПК України, а позивачем не спростовано висновків контролюючого органу та не доведено, що отримані ним на рахунок кошти не є доходом.

Відтак, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання такою фізичною особою ( ОСОБА_1 ) у 2023 році доходів в розмірі 10 140 732 грн у вигляді інших доходів.

Наведене дає підстави суду погодити висновок суду першої інстанції, що отримання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 10 140 732 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), який не включено позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, дає підстави контролюючому органу для визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 1 825 331,76 грн (10 140 732,00 х 18% = 1 825 331,76 грн), а також податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 152110,98 грн (10 140 732,00 х 1,5 % = 152 110,98 грн).

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України установлено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування (п. 123.2 ст. 123 ПК України).

Відтак, контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розміром 25 відсотків.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність збільшення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб податковим повідомленням-рішенням № на загальну суму 2281664,70 грн та грошового зобов`язання з військового збору податковим повідомленням-рішенням № на загальну суму 190 138,73 грн.

Крім того, судом встановлено та, власне, не заперечується позивачем, що декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік ним не подавалась.

Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Підпунктом в) пункту 176.1 статті 176 ПК України передбачено, що платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Кодексу таке подання є обов`язковим.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (пункт 179.1 статті 179 ПК України).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи неподання позивачем річної декларації про майновий стан і доходи (податкову декларації) за 2023 рік, є правомірним застосування до позивача штрафу у розмірі 340 грн податковим повідомленням-рішенням №.

Також контролюючим органом на адресу платника податків ОСОБА_1 надіслано письмовий запит № 31522/6/04-36-24-15-19 від 02 травня 2024 року, яким повідомлено позивача про необхідність надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з ним та надати інформацію, та її документальне підтвердження а саме: надати виписки по всіх банківських рахунках за 2023 рік, на які зараховувались грошові надходження від фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі); надати пояснення щодо факту недекларування в поданій податковій декларації про майновий стан та доходи за 2023 р. інших доходів; надати на перевірку у повному обсязі всі інші документи, що належать до предмета перевірки (документи що підтверджують/спростовують факт отримання грошових коштів у вигляді інших доходів).

Позивачем не виконано вимог контролюючого органу, не надано інформації та документів, що пов`язані із предметом перевірки.

Згідно з пунктами 44.1, 44.3 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73, пункту 85.2 статті 85 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 ПК України).

Пунктом 121.2 статті 121 ПК України установлено, що ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Зважаючи на факт неподання позивачем пояснень і документів у відповідь на запит ГУ ДПС №31522/6/04-36-24-15-19 від 02 травня 2024 року, є правомірним накладення на позивача штрафу в розмірі 6700 грн податковим повідомленням-рішенням №.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в справі № 160/28629/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в справі № 160/28629/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 14 січня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 січня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко