Справа № 200/3903/25
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 січня 2026 року

м. Київ

справа №200/3903/25

адміністративне провадження № К/990/153/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Кравчука В.М., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 02.04.2023 (вірна 02.04.2025) №15 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , з 24.03.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, періоди за Списком робіт затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 розділ 1, період роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи на провідній професії прохідником відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 13.07.2016 по 12.10.2016, з 17.05.2017 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 із застосуванням кратності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22.02.1992, та роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, періоди роботи на провідних посадах передбачених частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.12.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 21.05.2022, з 14.06.2022 по 19.09.2022, з 13.10.2022 по 26.10.2022, з 30.12.2023 по 10.04.2024 року із розрахунку 1 день військової служби за три у відповідності до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, призначити ОСОБА_1 , пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.03.2025 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2025, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.04.2025 року №15 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2025 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 підземні періоди роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008, до пільгового стажу на провідній професії періоди роботи з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 17.05.2017 по 24.10.2021, з 25.10.2021 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та постанови Кабінету Міністрів України №81 від 22.02.1992 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дана справа становить значний суспільний інтерес.

Обґрунтування касаційної скарги не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Верховний Суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки вони носять загальний характер, який притаманний кожній аналогічній справі.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя В.М. Кравчук

Суддя В.М. Шарапа