Справа № 620/11630/24
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ІН ХЕД» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ ІН ХЕД» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АРТ ІН ХЕД») звернулося з даним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області) в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2024 № 5432/ж10/25-01-04-08.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення - змінити, виходячи з наступного.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції, у травні, липні 2022 року та вересні 2023 року ТОВ «АРТ ІН ХЕД» складено податкові накладні та зареєстровані податковим органом у липні, серпні 2022 року та жовтні 2023 року.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку ТОВ «АРТ ІН ХЕД», з питань дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 18.03.2024 № 3485/ж5/25-01-04-08. Зі змісту вказаного акту перевірки слідує, що позивачем порушено строки реєстрації податкових накладних, складених у травні, липні 2022 року та вересні 2023 року, на 1, 4 та 18 календарні дні.

У зв`язку з виявленими порушеннями строків реєстрації податкових накладних ГУ ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 05.04.2024 № 5432/ж10/25-01-04-08, яким застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 25 823,00 грн. (далі по тексу - оскаржуване ППР).

У додатку до спірного податкового повідомлення - рішення зазначено, що спірні податкові накладні зареєстровані з порушенням термінів реєстрації, на 1, 4 та 18 календарні дні, та застосовано штраф у розмірі 10 %.

Не погоджуючись з оскаржуваним ППР, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час реєстрації спірних податкових накладних, податковий орган при прийнятті оскаржуваного ППР не врахував зміни, які внесені в ПК України, що стало підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), з порушенням вимог законодавства, які пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов вказаного висновку, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їхні права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їхніх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений статтею 76 ПК України.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Пункт 201.10 статті 201 ПК України також установлює граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, серед іншого:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Указаним пунктом також визначено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом

Зважаючи на викладене, у період спірних правовідносин ПК України закріплював обов`язок платників податку на додану вартість забезпечувати своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України установлює, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім окремо визначених видів податкових накладних) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: - обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; - цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; - обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; - здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; - порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постанові від 10 грудня 2021 року у справі № 420/10367/20 сформував такий правовий висновок:

«Перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у період з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, не застосовуються». Кабінет Міністрів України установив карантин на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року. Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України скасував 30 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі і за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у відповідний період.

До завершення карантину Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та триває досі.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Цим Законом підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 69, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

На підставі підпунктів 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX ПК України в разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, встановленої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, - то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме: слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

27 травня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У вказаному Законі підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріалів справи та розрахунок штрафу (додаток до оскаржуваного ППР) зазначає, що спірні податкові накладні ТОВ «АРТ ІН ХЕД» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступним чином:

1. ПН № 1 від 06.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

2. ПН № 8 від 23.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

3. ПН № 9 від 23.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

4. ПН № 10 від 30.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

5. ПН № 13 від 31.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

6. ПН № 6 від 19.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

7. ПН № 2 від 12.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

8. ПН № 7 від 20.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

9. ПН № 3 від 13.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

10. ПН № 4 від 17.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

11. ПН № 5 від 19.05.2022; Дата надіслання на реєстрацію 15.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 15.07.2022;

12. ПН № 7 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

13. ПН № 6 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

14. ПН № 13 від 12.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

15. ПН № 1 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

16. ПН № 4 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

17. ПН № 10 від 07.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

18. ПН № 3 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

19. ПН № 11 від 11.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

20. ПН № 5 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

21. ПН № 8 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

22. ПН № 2 від 05.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

23. ПН № 9 від 07.07.2022; Дата надіслання на реєстрацію 29.07.2022; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 31.07.2022;

24. ПН № 72 від 06.09.2023; Дата надіслання на реєстрацію 23.10.2023; Граничний термін реєстрації відповідно до ПК України 30.09.2023.

Під час розгляду справи по суті, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного ППР не врахував зміни, які внесені в ПК України, що стало підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), з порушенням вимог законодавства, які пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши додані позивачем в електронному вигляді, через підсистему «Електронний суд», докази, а саме: документи з програми «M.E.Doc» встановлено, що ТОВ «АРТ ІН ХЕД» подано вчасно всі вищезазначені податкові накладні, окрім податкової накладної № 72 від 06.09.2023, з урахуванням встановленого законодавцем граничного терміну реєстрації, відповідно до ПК України, тобто до 15.07.2022.

Проте, вказані податкові накладні надійшли до податкового органу з порушенням граничного терміну, що не може бути підставою для накладення на позивача штрафу, оскільки останнім виконано свій обов`язок та вчасно зареєстровано зазначені податкові накладні.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції про те, що податковим органом невірно застосовано штраф, тобто з порушенням вимог законодавства, які пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ТОВ «АРТ ІН ХЕД» не порушено граничного терміну реєстрації спірних податкових накладних.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в частині порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної № 72 від 06.09.2023, ГУ ДПС у Чернігівській області правомірно накладено на позивача штраф в розмірі 5% в сумі 689,00 грн., тобто з урахуванням пом`якшеного розміру штрафу на період дії воєнного стану, оскільки позивачем не надано, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції належних доказів вчасної реєстрації вказаної накладної.

Так, податкова накладна № 72 від 06.09.2023, згідно розрахунку штрафу (додаток до оскаржуваного ППР), надіслана позивачем на реєстрацію 23.10.2023, а її граничний термін реєстрації, відповідно до ПК України, сплинув 30.09.2023.

Зазначене дає колегії суддів апеляційної інстанції підстави для висновку, що податкова накладна ТОВ «АРТ ІН ХЕД» № 72 від 06.09.2023 зареєстрована в ЄРПН з порушенням строків, визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Відтак, з урахуванням вищевказаного правового регулювання, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у контролюючого органу були законні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, що свідчить про правомірність оскаржуваного ППР, в частині накладення штрафу на ТОВ «АРТ ІН ХЕД» за порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної № 72 від 06.09.2023 в розмірі 5% в сумі 689,00 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване ППР ГУ ДПС у Чернігівській області від 05.04.2024 № 5432/ж10/25-01-04-08 є протиправним та підлягає скасуванню в частині 25 134, 00 грн. (25823,00 грн. сума штрафних санкцій - 689,00 грн штрафні санкції за порушення строку реєстрації податкової накладної № 72 від 06.09.2023).

Так, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з урахуванням висновків даної постанови, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ІН ХЕД» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 05.04.2024 № 5432/ж10/25-01-04-08 в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 25 134, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ІН ХЕД» () судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 14.01.2026 року