Справа № 300/904/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення пропущеного строку

для пред`явлення виконавчого листа до виконання

"16" січня 2026 р. справа № 300/904/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши матеріали заяви про поновлення строку звернення до виконання виконавчого листа в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 25.08.2020 по 29.11.2021, а також зобов`язання нарахувати і виплатити таку компенсацію за вказаний період, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022, яке набрало законної сили 10.05.2022, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 при звільненні його з військової служби грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 22.10.2020 по 03.12.2021.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 22.10.2020 по 03.12.2021, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу та усіх видів забезпечення 03.12.2021.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.06.2022 видано виконавчий лист по справі № 300/904/22, строк пред`явлення якого до виконання тривав до 11.05.2025 року.

Від позивача 08.01.2026 надійшла заява про поновлення строку звернення до виконання зазначеного виконавчого листа. У вказаній заяві позивач просить суд поновити строк у зв`язку із запровадженням та тривалою дією воєнного стану в Україні, обмеженням доступу до органів державної влади та органів примусового виконання рішень, а також об`єктивною неможливістю реалізувати своє право на звернення до виконавчої служби в умовах воєнного часу.

Відповідач 13.01.2026 подав заперечення. Вказав, що позивач не додав до заяви жодних належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів наявності у ОСОБА_1 об`єктивно непереборних обставин, істотних перешкод чи труднощів у пред`явленні виконавчого листа по справі № 300/904/22 протягом трьох років. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Позивач подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що дія воєнного стану, обмеження доступу до органів державної влади та органів примусового виконання рішень є обставинами, що не залежать від волі позивача та не потребують спеціального доказування як загальновідомі факти. Зазначив, що метою такого звернення є реалізація права на виконання судового рішення, що не виконане відповідачем протягом трьох років.

У судове засідання позивач не з`явився. Однак, на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У запереченнях на заяву про поновлення строку звернення до виконання виконавчого листа в даній справі відповідач просив суд про розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви без участі сторін у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи та питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановив таке.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404 (далі - Закон №1404) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частинами 1, 2 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У частині 6 статті 12 Закону №1404 передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.

Згідно зі статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд звертає увагу, що питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, з аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, слід виснувати про однозначну позицію, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

У поданій до суду заяві стягувач зазначає, що виконавчий лист ним вчасно не звернутий до виконання у зв`язку із запровадженням та тривалою дією воєнного стану в Україні, обмеженням доступу до органів державної влади та органів примусового виконання рішень, а також об`єктивною неможливістю реалізувати своє право на звернення до виконавчої служби в умовах воєнного часу.

Доводи відповідача про те, що позивач не додав до поданої заяви жодних належних, допустимих, достовірних чи достатніх доказів наявності об`єктивно непереборних обставин, істотних перешкод чи труднощів у пред`явленні виконавчого листа, суд відхиляє як безпідставні, оскільки відповідно до підпункту 4 пункту 10-2 Розділу ХІІІ Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Між тим, у постанові від 29 вересня 2022 року (справа № 500/1912/22) Верховний Суд зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, враховуючи також обов`язковість виконання судових рішень, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа № 300/904/22, виданого 16.06.2022 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись статтями 241, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 300/904/22 - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.06.2022 в справі № 300/904/22 про зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 25.08.2020 по 29.11.2021, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу та усіх видів забезпечення 03.12.2021.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.