Справа № 320/61119/25
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2026 року справа № 320/61119/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 30 квітня 2025 року № -1021-UA0020698, яким визначено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 /номер загальнообов?язкового державного соціального страхування - ) суму податкового зобов`язання - земельний податок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (зем.частка-пай) (01.01) з фізичних осіб за податковий період 2025 року у розмірі 3 316 грн 63 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 30 червня 2025 року № 7903437/10-27, яким визначено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 /номер загальнообов?язкового державного соціального страхування - ) суму податкового зобов?язання (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов?язання та загальною сумою сплачених податків та збору) за податковий період 2024, код місце знаходження земельної ділянки - НОМЕР_2 у сумі 4 935 грн 48 коп.;

- зобов?язати ГУ ДПС у Київській області внести до Інформаційно-комунікаційної системи ДПС «Податковий блок» та інтегрованої картки платника відповідні зміни щодо відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 , а саме:

- встановити статус «припинено у зв?язку зі смертю»;

- виключити з обліку та припинити нарахування податкових зобов?язань по коду бюджетної класифікації (18010700) та загального мінімального податкового зобов?язання з фізичної особи;

- виключити/усунути прив`язку номера загальнообов`язкового з державного соціального страхування (коду ), який не є РНОКПП, як до реєстраційного номера платника;

- визнати протиправними дії ДПС України щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду;

- стягнути на користь позивача судові витрати із сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий позов не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).

При цьому, суд вбачає за доцільне зауважити про те, що такі вимоги мають бути пов`язані одна з одною.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 №4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача-1 від 30.04.2025 № -1021-UA0020698 (на суму грошового зобов`язання 3316,63 грн) та від 30.06.2025 № 7903437/10-27 (на суму грошового зобов`язання 4935,48 грн), - є однією самостійною позовною вимогою; позовні вимоги про зобов`язання відповідача-1 внести до Інформаційно-комунікаційної системи ДПС «Податковий блок» та інтегрованої картки платника відповідні зміни щодо відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 , а саме: встановити статус «припинено у зв?язку зі смертю»; виключити з обліку та припинити нарахування податкових зобов?язань по коду бюджетної класифікації (18010700) та загального мінімального податкового зобов?язання з фізичної особи; виключити/усунути прив`язку номера загальнообов`язкового з державного соціального страхування (коду ), який не є РНОКПП, як до реєстраційного номера платника, є другою самостійною вимогою; позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача-2 щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, - є третьою самостійною вимогою немайнового характеру.

Суд звертає увагу, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, оскільки реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи.

Відповідно, оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

За практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі "Щокін проти України") реалізація податковим органом своєї функції щодо здійснення контролю за правильністю нарахування та сплати суб`єктом господарювання податків, наслідком якої є винесення рішення, що впливає на склад майна позивача, є втручанням до його майнових прав, а отже й вимога про визнання протиправним такого рішення суб`єкта владних повноважень є майновою.

У разі незгоди з винесеним податковим органом податковим повідомленням-рішенням як таким та подання позову про його скасування позивач зобов`язаний сплатити судовий збір за ставкою, передбаченою для майнового спору.

Отже, позовна заява містить три самостійні позовні вимоги:

- майнового характеру (щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача-1 від 30.04.2025 № -1021-UA0020698 (на суму грошового зобов`язання 3316,63 грн) та від 30.06.2025 № 7903437/10-27 (на суму грошового зобов`язання 4935,48 грн), сума судового збору за звернення з якою становить 1211,20 грн (8252,11х1%=82,52 грн, що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб);

- немайнового характеру (щодо зобов`язання відповідача-1 внести до Інформаційно-комунікаційної системи ДПС «Податковий блок» та інтегрованої картки платника відповідні зміни щодо відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 , а саме: встановити статус «припинено у зв?язку зі смертю»; виключити з обліку та припинити нарахування податкових зобов?язань по коду бюджетної класифікації (18010700) та загального мінімального податкового зобов?язання з фізичної особи; виключити/усунути прив`язку номера загальнообов`язкового з державного соціального страхування (коду ), який не є РНОКПП, як до реєстраційного номера платника), сума судового збору за звернення з якою становить 1211,20 грн (0,4 х 3028,00 грн.);

- немайнового характеру (щодо визнання протиправними дій відповідача-2 щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду), сума судового збору за звернення з якою становить 1211,20 грн (0,4 х 3028,00 грн.).

Таким чином, при зверненні до суду із вказаними вимогами позивачу необхідно було сплатити судовий збір у загальному розмірі 3633,60 грн.

Позивачем до позовної заяви в якості доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову додано оригінал квитанції від 27.11.2025 №6 на суму 2422,40 грн.

У зв`язку з цим, позивачу в порядку усунення недоліків необхідно надати суду оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн (3633,60 грн 2422,40 грн), сплачений на рахунок Київського окружного адміністративного суду за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA4010001;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court. gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Крім того, суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з частиною другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Суд зазначає, що пункт 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на невичерпний перелік інформації, яка може бути висвітлена в адміністративному позові задля правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позов в адміністративному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

При цьому складовими частинами позову є предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Суд звертає увагу позивача на те, що дії суб`єкта владних повноважень активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу, що зміст позову - це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.

При цьому суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду, досліджуючи питання відповідності положенням КАС України формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права у постанові від 22.02.2024 у справі №990/150/23 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 117241509) зазначила, що зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову, а формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України.

Отже позовні вимоги у прохальній частині позову мають бути максимально чіткими, зрозумілими, без зазначення альтернатив можливих способів захисту порушеного права.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач у п. 6 прохальної частини позовних вимог просить суд визнати протиправними дії ДПС України щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Суд зазначає, що викладення прохальної частини позову у зазначеному вигляді є незрозумілим, адже не містить реквізитів скарги ОСОБА_1 , яку відповідачем-2 було залишено без розгляду.

У той же час, матеріали позовної заяви містять копії скарги позивача від 15.10.2025 до ДПС України про скасування податкових повідомлень - рішень відповідача-1 від 30.04.2025 № -1021-UA0020698 та від 30.06.2025 № 7903437/10-27 та рішення ДПС України від 07.11.2025 №32207/6/99-00-06-01-02, прийнятого за результатами розгляду такої скарги, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто скаргу.

У даному випадку, відповідачем-2 за результатами розгляду скарги позивача прийнято відповідне рішення, яким скаргу залишено без розгляду, тим самим відповідач-2 проявив активну поведінку, яка вплинула на права, свободи та інтереси позивача, а саме прийняв відповідне рішення. Відтак, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, оскаржувані дії поглинаються прийняттям відповідного рішення.

Враховуючи викладене, п. 6 прохальної частини позовної заяви підлягає уточненню.

Недотримання позивачем даних вимог, які пред`являються до позовної заяви, не дозволяє суду в повній мірі здійснити підготовку справи до судового розгляду та відповідно відкрити провадження у справі.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у сумі 1211,20 грн;

- надати уточнену позовну заяву (для суду та відповідачів), в якій уточнити п. 6 прохальної частини позовної заяви, з урахуванням висновків суду, викладених в цій ухвалі, зазначивши реквізити скарги ОСОБА_1 (номер та дата) та вказавши на яке рішення подано скаргу.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.