Справа № 500/5329/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5329/25

16 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 та Військової частини НОМЕР_2 в частині призову позивача на військову службу за мобілізацією та зарахування до списків особового складу військової частини, оскільки позивач користувався правом на відстрочку;

визнати протиправними та скасувати: наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов позивача на військову службу за мобілізацією, наказ командира Військової частини НОМЕР_2 про зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 звільнити позивача з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 23.12.2025 за заявою позивача замінено первісного відповідача Військову частину НОМЕР_2 (зі списків якої позивач виключений з 30.10.2025) належним Військовою частиною НОМЕР_1 (до списків якої зарахований на військову службу у подальшому). Розгляд справи розпочато спочатку.

12.01.2026 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій позивач просить витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_4 відомості про ОСОБА_1 , які містилися в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» станом на 01.09.2025, зокрема, інформацію щодо служби у 2024 році у Військовій частині НОМЕР_3 , підстав звільнення із військової служби та інформацію про наявність у ОСОБА_1 на утриманні дитини-інваліда; у Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) - відомості про ОСОБА_1 , зокрема, інформацію щодо служби у 2024 році у Військовій частині НОМЕР_3 , підстав звільнення із військової служби та інформацію про наявність у ОСОБА_1 на утриманні дитини-інваліда, відомості чи включена дана інформація до системи «Оберіг» та чи передана до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем обліку.

Така заява обґрунтована тим, що позивач вже був мобілізований у 2024 році та в подальшому звільнений на підставі інвалідності дитини, надалі став на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчасно обновив усі дані. Вважає, що ці всі дані були або ж повинні були бути в розпорядженні територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який призвав позивача у вересні 2025 року.

Вирішуючи клопотання позивача про витребування доказів, суд враховує таке.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Поняття доказів міститься у статті 72 КАС України, відповідно до якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази мають бути: належними (стаття 73 КАС України); допустимими (стаття 74 КАС України); достовірними (стаття 75 КАС України); достатніми (стаття 76 КАС України).

Отже, докази - це урегульована процесуальним законодавством, існуюча у певній процесуальній формі інформація (фактичні дані), яка надає можливість адміністративному суду, що розглядає справу, достеменно або певним чином відтворити та встановити усі обставини публічно-правового спору, які мають значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням їхньої якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного судового рішення.

За змістом частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Питання подання доказів в адміністративному судочинстві врегульоване статтею 79 КАС України, відповідно до частин першої-третьої якої учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною четвертою статті 79 КАС України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина третя статті 80 КАС України).

Предметом спору у цій справі є оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову позивача на військову службу за мобілізацією, в особливий період та зарахування до списків особового складу військової частини та визнання протиправним і скасування наказу керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов позивача; зобов`язання Військову частину, в якій проходить військову службу позивач, звільнити його з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про витребування доказів, суд зауважує, що документи, які просить витребувати позивач, стосуються періоду проходження ним військової служби та звільнення з військової служби у 2024 році та не стосуються предмету доказування щодо оскарження дій та рішень ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у вересні 2025 року.

Окрім того, матеріали справи містять облікову картку ОСОБА_1 з АІТС «Оберіг» з відомостями про його перебування на військовому обліку, його мобілізацію у січні 2024 року та проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 з 29.01.2024 по 14.05.2024.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про витребування доказів необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 9, 77, 80, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про витребування доказів в адміністративній за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 16 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.