Справа № 420/616/26
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/616/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить:

- визнати, що подальше застосування арешту коштів позивача, накладеного у межах виконавчих проваджень, які були повернуті стягувачу без фактичного виконання у зв`язку з відсутністю майна боржника, станом на час розгляду справи втратило правову мету, не спрямоване на досягнення легітимної мети виконання рішення та не відповідає принципу пропорційності втручання у право власності;

- зобов`язати відповідача - Біляївський ВДВС - усунути наслідки протиправного втручання у майнові права позивача, а саме скасувати постанови про арешт коштів та зняти арешт з усіх рахунків позивача, накладений у межах виконавчих проваджень, які були повернуті стягувачу: ВП № 73236780, дати арешту - 07.11.2023 р., 11.12.2023 р., суми арешту 44252,77 грн. та 44252,77 грн., ВП № 74653700, дата арешту - 08.04.2024 р., сума арешту 44252,78 грн., ВП № 75950630, дата арешту - 12.12.2024 р., сума арешту - 19725,80 грн., ВП № 78150670, дата арешту - 26.05.2025р., сума арешту 22947,60 грн.

Положеннями ч.1 ст.171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до нього документи, суддя приходить до висновку про те, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.ст.160, 161 КАС України.

За змістом п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та кількість позовних вимог впливають відповідно на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору, а також на з`ясування, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) тощо, а отже і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 826/16958/17.

Суддя звертає увагу позивача, на те, що визначені в прохальній частині способи захисту та поновлення прав не відповідають вимогам ст.5 КАС України. Зокрема, п.1 прохальної частини - "визнати, що подальше застосування арешту коштів позивача, накладеного у межах виконавчих проваджень, які були повернуті стягувачу без фактичного виконання у зв`язку з відсутністю майна боржника, станом на час розгляду справи втратило правову мету, не спрямоване на досягнення легітимної мети виконання рішення та не відповідає принципу пропорційності втручання у право власності" - за своєю сутністю не є обраним способом захисту прав особи, та за формою викладу є правовим висновком, який може бути сформулювали судом за результатами розгляду спору по суті за наявності належних доказів, що не спричинить фактичний захист прав позивача як такий.

Крім того п.2 прохальної частини викладено занадто загальним (декларативним) і не відповідає принципу правової визначеності. Позивач в одній позовній вимозі просить скасувати постанови про арешт коштів та одночасно зняти арешт з усіх рахунків позивача, накладений у межах виконавчих проваджень, які були повернуті стягувачу: ВП № 73236780, дати арешту - 07.11.2023 р., 11.12.2023 р., суми арешту 44252,77 грн. та 44252,77 грн., ВП № 74653700, дата арешту - 08.04.2024 р., сума арешту 44252,78 грн., ВП № 75950630, дата арешту - 12.12.2024 р., сума арешту - 19725,80 грн., ВП № 78150670, дата арешту - 26.05.2025 р., сума арешту 22947,60 грн., що за наявності вимоги щодо "усіх рахунків" без їх ідентифікації ускладнює належне визначення предмету спору, подальший судовий розгляд й загалом захист прав позивача.

Також суддя звертає увагу позивача, на те, що ані з прохальної частини позову, ані зі змісту позовної заяви позивача неможливо встановити зв`язку між підставами позову, його предметом та позовними вимогами. При цьому для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Згідно ст.1 Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст.2 Закону № 3674-VI).

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст.4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3328 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя зазначає, що зі змісту прохальної частини та додатків до позовної заяви, вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються постанов про арешти коштів боржника та мають майновий характер.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач реалізувала своє право на звернення до суду в електронній формі, а тому з урахуванням приписів ч.3 ст.4 Закону № 3674-VI, а відтак мала сплатити судовий збір в розмірі 1409,99 грн. ((1 % від 176249,72 грн.) х 0,8).

До позовної заяви документ про сплату судового збору не додано, натомість заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване наявністю арешту на рахунки з валютним доходом й не можливістю ним розпоряджатись, що створює скрутне для позивача матеріальне становище.

Згідно ч.1 ст.8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається із аналізу клопотання, позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин, зокрема, того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Крім того, згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені ст.287 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішення, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 ч.2 ст.287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, ст.287 КАС України встановлено спеціальні строки на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця - у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що зі змісту прохальної частини та додатків до позовної заяви, вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються постанов про арешти коштів боржника та мають майновий характер, які винесено в 2023-2025 роках. При цьому, із даною позовною заявою позивач звернулась 09.01.2026 р., тобто після сплину десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням обставин на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та не надано відповідних доказів.

Згідно ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, позивачу слід подати до суду заяву про поновлення такого строку.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: позивач має подати до суду належним чином оформлену позовну заяву, що відповідає вимогам ст.160 КАС України із уточненою прохальною частиною позову, документ про сплату судового збору у сумі 1409,99 грн. або документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору, а також мотивовану заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною та належним чином засвідчені документи на підтвердження вказаних у заяві обставин.

Керуючись ч.1 ст.169 КАС України, суддя -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи № 420/616/26 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.І. Бездрабко