Справа № 620/12865/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/12865/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернігівська міська рада, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

27.11.2025 Закрите акціонерне товариство (далі ЗАТ) «Інтерліс» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 28.11.2025), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради, пов`язану з невиконанням покладених на нього повноважень стосовно розгляду у встановленому порядку заяви ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 10.10.2025 № 02-05/58 про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на належні ЗАТ «Інтерліс» об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Чернігові по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 та прийняття за результати розгляду вказаної заяви вмотивованого рішення стосовно видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно;

зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради розглянути заяву ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 10.10.2025 № 02-05/58 про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно та прийняти рішення про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на належні Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» об`єкти нерухомого майна, розташовані по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 у м. Чернігові.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» вказує на протиправну бездіяльність відповідача, оскільки до заяви ліквідатора від 10.10.2025 № 02-05/58 були додані всі необхідні документи, які містять інформацію, достатню для прийняття рішення виконавчим комітетом Чернігівської міської ради про видачу заявнику дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно згідно Тимчасового порядку видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно в м. Чернігові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.08.2013 № 232 (далі Тимчасовий порядок), з урахуванням внесених змін до чинного законодавства та стану ЗАТ «Інтерліс», яке визнане банкрутом і знаходиться в процедурі ліквідації. При цьому позивач зазначає, що саме виконавчий комітет Чернігівської міської ради уповноважений приймати рішення про видачу дублікатів свідоцтв, тому рішення про відмову у видачі дубліката свідоцтва повинен прийняти також виконавчий комітет Чернігівської міської ради, а не комісія, яка не наділена ніякими повноваженнями, окрім того, що попередньо розглядає проект рішення до розгляду його на засіданні виконавчого комітету Чернігівської міської ради (абз. 2 пункту 3.1. Тимчасового порядку). Окрім того позивач зазначає, що вимоги виконавчого комітету Чернігівської міської ради про необхідність проведення технічної інвентаризації та надання інформаційної довідки, саме КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради є незаконним і необґрунтованим, оскільки з урахуванням внесених змін до чинного законодавства, зокрема до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який регламентує діяльність пов`язану з проведенням технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, будь який суб`єкт господарювання, який має в своєму штаті інженерів з інвентаризації нерухомого майна, які отримали кваліфікаційні сертифікати на виконання робіт пов`язаних з технічною інвентаризацією об`єктів нерухомого майна, а також ФОП, які є інженерами з інвентаризації нерухомого майна і отримали кваліфікаційні сертифікати, мають право виконувати роботи пов`язані з інвентаризацією нерухомого майна. До того ж позивач зазначає, що ЗАТ «Інтерліс» визнане банкрутом і знаходиться в процедурі ліквідації; ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.06.2018 у справі №927/1152/15 був затверджений реєстр вимог кредиторів до якого включені суми заборгованість по орендній платі за землю, які виникла по договору оренди землі від 11.12.2002 №1787, загальна сума заборгованості по орендній платі за землю становить 2 712 696,20 грн, з яких: Чернігівській міській ради 1 126 851,76 грн; Чернігівській ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області в сумі 936 142,10 грн; головному управлінню ДФС у Чернігівській області в сумі 649 702,33 грн, тому очевидно, що з урахуванням фінансового стану ЗАТ «Інтерліс» ліквідатор товариства, не може отримати та надати інформаційну довідку управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про відсутність заборгованості власника об`єкта нерухомого майна за користування земельною ділянкою.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 02.12.2025 позовну заяву ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказує на відсутність з його боку протиправної бездіяльності, оскільки всі заяви позивача були розглянуті виконавчим комітетом Чернігівської міської ради вчасно та у відповідності до закону, прийняті рішення є законними та обґрунтованими, базуються виключно на визначених нормах Тимчасового порядку, містять обґрунтування підстав ухвалення саме такого рішення; Комісія в порядок та спосіб, передбачений Тимчасовим порядком, розглянула заяву та поданий пакет документів позивача та винесла шляхом голосування її членів відповідне рішення про відмову за чітко визначеною підставою, надала пояснення позивачу про причини відмови, тобто відповідач вчинив всі необхідні та можливі дії щодо розгляду заяви позивача; чинний Тимчасовий порядок передбачає, що рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради про видачу дублікату свідоцтва на право власності виноситься лише у разі попереднього позитивного розгляду заяви та поданих документів та встановлення, що подано повний пакет документів, відсутні невідповідності або недостовірні дані в документах; таким чином, комісія з питань видачі дублікатів свідоцтв на право власності утворена з метою попереднього розгляду поданих заяв та документів і ухвалення рішення: або про відмову у видачі свідоцтва, або про передачу на розгляд виконавчого комітету Чернігівської міської ради - виключно у разі відсутності зауважень до документів, встановлення факту подання повного пакету документів; відповідач при ухваленні рішення про відмову у видачі дубліката свідоцтв, керувався виключно нормами Тимчасового порядку, який не оскаржується в даному судовому спорі, діяв на підставі та в межах законодавства, при цьому Тимчасовий порядок не вимагає технічної інвентаризації, що зроблена виключно КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, не створює переваг для цього суб`єкта інвентаризації, а передбачає подання технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна за станом на дату звернення, що проведена суб`єктом, що здійснив первинну інвентаризацію; довідка довідки про відсутність заборгованості є обов`язковою для подання всіма суб`єктами, відповідає положенням чинного з 2013 року Тимчасового порядку, подання цього документу не становить виключення для позивача, відсутність можливості отримати довідку через наявність боргу не може встановлювати переваги для окремого суб`єкта, адже не має для цього підстав; неможливість отримати дублікати свідоцтв виникла не з вини відповідача, а виключно в результаті неподання повного пакету документів позивачем, в свою чергу, неможливість подання інформаційної довідки про відсутність заборгованості виключно в результаті власної господарської діяльності позивача, що спричинило таку заборгованість; фінансовий стан ЗАТ «Інтерліс» не є поважною причиною для зміни для окремого суб`єкта вимог щодо переліку документів, необхідних для ухвалення рішення про видачу дублікатів свідоцтв.

У відповіді на відзив представник позивача вказує на те, що твердження відповідача є безпідставними, оскільки виконавчий комітет Чернігівської міської ради, в установленому Регламентом роботи виконавчого комітету Чернігівської міської ради VIII скликання, затвердженого його ж рішенням від 17.12.2020 № 380, не приймав ніяких рішень за результатами розгляду заяв ЗАТ «Інтерліс»; викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву повноваження щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» не здійснює з 01.01.2013, оскільки не має на це законних підстав; у відзиві на позовну заяву відповідач не вказав, в якому пункті чи пунктах Тимчасового порядку передбачено, що Комісія має право приймати рішення, чи наділена повноваженнями приймати рішення про відмову у видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Також представник позивача зазначає, що в статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, введеному в дію 21.10.2019, передбачено, що з метою безперешкодного проведення ліквідаційної процедури банкрута з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), тому відповідач не має права вимагати від ліквідатора погашення заборгованості по платі за землю для видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно банкрута, необхідних для належного оформлення майна з метою подальшого продажу та погашення грошових вимог кредиторів, в тому числі вимог Чернігівської міської ради.

У запереченнях на відзив на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що виконавчий комітет не мав підстав приймати рішення про видачу дублікатів свідоцтв про право власності, оскільки комісією з питань видачі дублікатів свідоцтв на право власності, що діє відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.08.2013 № 232 «Про порядок видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно» (зі змінами) (далі Комісія було встановлено відсутність правових підстав для видачі свідоцтв, враховуючи подання позивачем неповного пакету документів, що вимагається згідно Тимчасового порядку; водночас виконавчий комітет не зобов`язаний ухвалювати окреме рішення про відмову у видачі дублікатів свідоцтв, якщо Комісією було встановлено відсутність підстав для видачі свідоцтва та ухвалено рішення про відмову; Тимчасовий порядок затверджений в установленому порядку рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.08.2013 № 232, є нормативно-правовим актом виконавчого органу органу місцевого самоврядування, поширює свою дію на територію міста Чернігова та є обов`язковим для всіх суб`єктів у застосуванні на відповідній території. Також представник відповідача зазначає, що об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 після видачі свідоцтва про право власності, дублікат якого просить позивач, мав відчуження частки та наразі є поділеним, має двох співвласників: ОСОБА_1 (3/50), ЗАТ «Інтерліс» (47/50); дана обставина окремо вказує на неможливість видачі дубліката свідоцтва на зазначений об`єкт нерухомого майна, адже: 1) об`єкт має двох співвласників, а заява про видачу дубліката свідоцтва надійшла тільки від ЗАТ «Інтерліс», при цьому відсутня заява іншого співвласника, як це вимагається згідно з пунктом 2.4 Тимчасового порядку; 2) об`єкт мав відчуження після видачі свідоцтва, дублікат на який просить позивач, а відповідно таке свідоцтво не є чинним, не підлягає використанню, адже містить недійсні наразі дані. Позивач вказує, що дублікат свідоцтва необхідний йому для відчуження майна і задоволення вимог кредитів, однак такий дублікат не може бути використаний для подальших цивільно-правових угод, адже після поділу об`єкту був виданий новий правовстановлюючий документ, а свідоцтво, що запитується втратило чинність. Позивач підтверджує факт наявності наразі двох співвласників об`єкта, однак не надає підписану та нотаріально посвідчену заяву іншого співвласника, що виключає можливість видачі дублікату через недотримання вимог пункту 2.4 Тимчасового порядку; посилання на те, що ЗАТ «Інтерліс» при отриманні свідоцтва про право власності був єдиним власником, не виключає обов`язку позивача наразі подати заяву із заявою іншого співвласника, адже рішення про видачу дублікату та подальші дії й юридичні наслідки будуть стосуватися інтересів співвласника.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

18.01.2016 господарським судом Чернігівської області відкрито провадження у справі №927/1152/15 про банкрутство ЗАТ «Інтерліс».

13.02.2018 господарський суд Чернігівської області прийняв рішення про визнання ЗАТ «Інтерліс» банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Ліквідатором банкрута суд призначив арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., яка згідно із частиною першою статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства виконує повноваження керівника ЗАТ Інтерліс».

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.06.2018 у справі №927/1152/15 затверджений остаточний реєстр вимог кредиторів ЗАТ «Інтерліс», до якого включені вимоги:

1) Чернігівської міської ради в сумі 1 126 851,76 грн;

2) Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області в сумі 936 142,10 грн;

3) Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 649 702,33 грн;

4) Новозаводського ВДВС м. Чернігів в сумі 160 099,73 грн;

5) Чернігівського об`єднаного управління ПФУ в сумі 4 501,47 грн;

6) Чернігівського міського центру зайнятості в сумі 3 704,76 грн;

7) ПАТ «Чернігівобленерго» в сумі 32 039,10 грн;

8) ОСОБА_2 в сумі 5 272 188,36 грн.

15.09.2025 господарський суд Чернігівської області ухвалою від 15.09.2025 у справі №927/1152/15 продовжив строк ліквідаційної процедури ЗАТ «Інтерліс» та повноваження ліквідатора банкрута Пилипенко Т.В. до 13.02.2026.

Згідно наявних копій свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002, виданих виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002 № 194, ЗАТ «Інтерліс» належать на праві власності об`єкти нерухомого майна:

- по АДРЕСА_1 : адмінбудівля А1-2, площею 702,7 м2, головний корпус площею 3457,2 м2, центральний склад Б-1, Б1-1, площею 639,8 м2, компресорна В-1, В1 площею 148,1 м2, трансформаторна Й-1, площею 31,0 м2, склад площею 12,1 м2, прохідна з прибудовами Н-2, Н1, Н2, площею 293,6 м2, комірна Р-1 площею 1,9 м2;

- по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові: контора літ. А-1, а-1, площею 116,9 м2, лабораторія Б-1, Б1-1, б-1, площею 73,6 м2, вагова та гараж В-1, в-1, площею 60,8 м2, склад Г-1 площею 74,4 м2, лабораторія ГРП Д-1, д-1 площею 51,0 м2, майстерня Е-1 площею 163,8 м2, побутові приміщення Ж-1, ж1 площею 185,2 м2, склад ГСМ З-1 площею 50,1 м2, реакторна І-2 площею 41,3 м2.

Вказані свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002 були видані Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, яке втратило чинність з 01.01.2013.

Відповідно до Інформаційних довідок, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2021 № 258431842 та № 258431685, право власності ЗАТ «Інтерліс» на об`єкти нерухомого майна, яке посвідчується свідоцтвами про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002, було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.04.2003.

11.12.2002 між Чернігівською міською радою (Орендодавцем) та ЗАТ «Інтерліс» (Орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки № 1787, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в довгострокову оренду, строком на 25 років, земельні ділянки на території міста Чернігова, що знаходяться за адресами:

- м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, площею 44 990 м2 (в тому числі 0,0308 га проїзд загального користування), цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення обробка деревини та виробництво виробів з деревини;

- м. Чернігів, вул. Михайло Коцюбинське шосе, 1, площею 21 080 м2, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення обробка деревини та виробництво виробів з деревини.

З метою підготовки до продажу нерухомого майна банкрута 04.06.2025 ліквідатор звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікатів втрачених оригіналів свідоцтв про право власності на належні ЗАТ «Інтерліс» об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Чернігові по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, що видані на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002 № 194.

Розглянувши зазначене звернення, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради листом від 07.07.2025 № 1125/1-04/вих/02/4593/21/вх/03 було надано відповідь про те, що згідно з пунктом 3.1. Тимчасового порядку комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради при отриманні через виконавчий комітет Чернігівської міської ради відповідної заяви власника нерухомого майна та документів, здійснює розгляд поданої заяви і документів та визначає наявність підстав для видачі дубліката свідоцтва про право власності на майно.

У відповідності до положень Тимчасового порядку виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було направлено подану заяву на розгляд КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, яке в свою чергу листом від 24.06.2025 № 188 повідомило, що направлені документи ЗАТ «Інтерліс» не розглянуто та не визначено наявність підстав для видачі дубліката свідоцтва на право власності на майно.

01.08.2025 ЗАТ «Інтерліс» направило повторне звернення до відповідача з проханням розглянути заяву про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Чернігові по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1, що видані на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002 № 194.

Вказане звернення було розглянуто на засіданні комісії з питань видачі дублікатів свідоцтв на право власності, що діє відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.08.2013 № 232 «Про порядок видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно» (зі змінами) (далі Комісія).

За результатами розгляду заяви та поданої до неї документів Комісією встановлено подання заявником неповного пакета документів, передбачених пунктом 2.2 Тимчасового порядку, а саме:

- відсутній екземпляр офіційного друкованого засобу масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в якому міститься оголошення про недійсність свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з його втратою чи пошкодженням у відповідності до вимог підпункту «б» пункту 2.2 Тимчасового порядку;

- відсутня технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна за станом на дату звернення, що проведена суб`єктом, що здійснив первинну інвентаризацію у відповідності до вимог підпункту «д» пункту 2.2 Тимчасового порядку;

- відсутня інформаційна довідка управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про відсутність заборгованості власника об`єкта нерухомого майна за користування земельною ділянкою у відповідності до вимог підпункту «е» пункту 2.2 Тимчасового порядку;

- інформаційна довідка з БТІ по об`єктам датована 17.07.2025 та 18.07.2025, а заява на видачу дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно датована 01.08.2025 року, що не відповідає вимогам підпункту «є» пункту 2.2 Тимчасового порядку, відповідно до якого інформаційна довідка з БТІ має бути отримана не пізніше трьох календарних днів до дати подання заяви;

- відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманий не пізніше трьох календарних днів до дати подання заяви, з інформацією, що підтверджує наявність державної реєстрації права власності на підставі свідоцтва, дублікат якого підлягає видачі, або з інформацією, яка свідчить про відсутність записів на відповідне нерухоме майно у цьому реєстрі у відповідності до вимог підпункту «є» пункту 2.2 Тимчасового порядку.

Враховуючи зазначене, Комісією було ухвалено рішення про відмову у видачі дублікатів свідоцтв про право власності за заявою ЗАТ «Інтерліс» від 01.08.2025 на підставі абзацу 1 пункту 3.5 Тимчасового порядку у зв`язку з поданням заявником неповного пакета документів.

Про ухвалене Комісією рішення було повідомлено заявника листом виконавчого комітету від 01.09.2025 № 1483/1-04/вих/02/ та зафіксовано протоколом засідання комісії з питань видачі дублікатів свідоцтва на право власності від 26.08.2025 № 1.

10.10.2025 ЗАТ «Інтерліс» втретє звернулось до відповілача з аналогічним проханням про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані у АДРЕСА_1 та по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1, з доповненим переліком необхідних документів відповідно до Тимчасового порядку.

На засіданні Комісії від 05.11.2025 було розглянуто вказану заяву, що підтверджується протоколом засідання комісії від 05.11.2025 № 2, а про прийняте рішення повідомлено заявника листом виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 06.11.2025 № 1919/1-04/вих/02/7882/21/вх/03.

Комісією було ухвалено рішення про відмову у видачі дублікатів свідоцтв про право власності за заявою ЗАТ «Інтерліс» від 10.10.2025 на підставі абзацу 1 пункту 3.5 Тимчасового порядку у зв`язку з поданням заявником неповного пакета документів, а саме:

- технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна, яка додана до заяви, була проведена ФОП ОСОБА_3 , що не відповідає вимогам підпункту «д» пункту 2.2 Тимчасового порядку, відповідно до положень якого до заяви має бути подана технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна за станом на дату звернення, що проведена суб`єктом, що здійснив первинну інвентаризацію, КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради;

- відсутня інформаційна довідка управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про відсутність заборгованості власника об`єктів нерухомого майна за користування земельною ділянкою у відповідності до вимог підпункту «е» пункту 2.2 Тимчасового порядку;

- відсутня інформаційна довідка з БТІ, отримана не пізніше трьох календарних днів до дати подання заяви, з інформацією, що підтверджує наявність державної реєстрації права власності на підставі свідоцтва, дублікат якого підлягає видачі, у відповідності до вимог підпункту «є» пункту 2.2 Тимчасового порядку.

ЗАТ «Інтерліс», вважаючи протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради, пов`язану з невиконанням покладених на нього повноважень стосовно розгляду у встановленому порядку заяви ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 10.10.2025 № 02-05/58 про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на належні ЗАТ «Інтерліс» об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Чернігові по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 та прийняття за результати розгляду вказаної заяви вмотивованого рішення стосовно видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно, звернулось до суду з цим позовом.

Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1650 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При цьому, суд наголошує на тому, що визначення належної юрисдикції передує розгляду справи по суті. Це означає, що перед тим, як суд почне розглядати справу по суті, він повинен переконатися, що має право розглядати цю категорію справ, оскільки Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання всіх правил юрисдикції та підсудності.

Необхідно зауважити, що правила визначення юрисдикції регламентуються насамперед базовими процесуальними кодексами Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), Цивільним процесуальним кодексом України.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, а суб`єкт владних повноважень у цих правовідносинах реалізує свої владо-управлінські функції.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У справі, що розглядається, відповідач здійснює владні управлінські функції щодо видачі дублікатів свідоцтво про право власності та є суб`єктом владних повноважень в значенні, визначеному КАС України.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України). Справи, що відносяться до господарської юрисдикції наведені в статті 20 ГПК України, серед яких, зокрема, є справи про банкрутство як одна з категорії спорів, що підсудні господарським судам.

Зокрема, пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці

Так, у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції чинній, на час звернення із позовом до суду) закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Зазначена правова норма визначає перелік спорів, що підсудні господарським судам у межах розгляду справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Також господарські суди розглядають вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 12 частини першої статті 20 ГПК України.

При цьому умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи встановлює Кодекс України з процедури банкрутства (далі КУзПБ).

Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; боржником для цілей цього Кодексу є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Отже, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені КУзПБ, введеним у дію з 21.10.2019. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства в цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо).

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із частиною другою статті 7 КУзПБ (у редакції, чинній на час звернення із позовом до суду), господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Суд враховує, що положення статті 7 КУзПБ прямо не визначає такий вид спору як вирішення питання щодо правомірності дій (бездіяльності), рішення суб`єкта владних повноважень щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на належні боржнику об`єкти нерухомого майна.

Проте, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 зазначила, що статтею 7 КУзПБ виокремлено категорію спорів, які розглядаються в межах справи про банкрутство господарським судом, а саме: майновий спір, стороною в якій є боржник, тобто не залежно від того, чи є боржник у справі про банкрутство позивачем або відповідачем у іншому майновому спорі.

Тому, на переконання суду, вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, пов`язану з невиконанням покладених на нього повноважень стосовно розгляду у встановленому порядку заяви ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» від 10.10.2025 № 02-05/58 про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на належні Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Чернігові по вул. Народного руху, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 та прийняття за результати розгляду вказаної заяви вмотивованого рішення стосовно видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство із визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду, оскільки напряму впливає саме на майнові права боржника, у тому числі з огляду на те, що об`єкт нерухомого майна після видачі свідоцтва про право власності, щодо видачі дублікату якого виник спір у цій справі, мав відчуження частки та має двох співвласників, позивача та (47/50) та ОСОБА_1 (3/50).

При цьому, суд враховує, що за правилами частини третьої статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Водночас, відповідно до положень статті 29 КАС України, суд може передати адміністративну справу лише до іншого адміністративного суду.

Тому, у суду не має процесуальної можливості передати (надіслати ) цю справу № 620/12865/25 до господарського суду Чернігівської області, у провадженні якого перебуває справа №927/1152/15 про банкрутство ЗАТ «Інтерліс».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, оскільки у цьому випадку адміністративним суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також, на виконання вимоги, зазначеної у частині першій статті 239 КАС України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку господарського судочинства, із врахуванням правил підсудності відповідно до ГПК України, а саме господарським судом Чернігівської області.

Відповідно до частини другою статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, питання щодо повернення судового збору буде вирішено у разі надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 620/12865/25 за позовом Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернігівська міська рада, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку господарського судочинства (Господарським судом Чернігівської області).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Марія ДУБІНА