Справа № 140/14949/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 140/14949/24 пров. № А/857/17431/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року (суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ягоди Волині» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ягоди Волині» у грудні 2024 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.12.2024 (т. 2 а.с. 232-233), просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія ГУ ДПС у Волинській області) від 30.09.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних (далі ПН) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), а саме: №11841604/43375525; №11841605/43375525; №11841606/43375525; №11841607/43375525; №11841608/43375525; №11841609/43375525; №11841610/43375525; №11841611/43375525; №11841612/43375525; №11841613/43375525; №11841614/43375525; №11841615/43375525; №11841616/43375525; №11841617/43375525; №11841618/43375525; №11841619/43375525; №11841620/43375525; №11841621/43375525; №11841622/43375525; №11841623/43375525; №11841624/43375525; №11841625/43375525; №11841626/43375525; №11841627/43375525; №11841628/43375525;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН ПН датою їх первинного подання на реєстрацію: №2 від 02.08.2024 на загальну суму 126 836,82 грн., в т.ч. ПДВ 21 139,47 грн.; №5 від 07.08.2024 на загальну суму 142 354,87 грн., в т.ч. ПДВ 23 725,81 грн., №6 від 07.08.2024 на загальну суму 136 275,00 грн., в т.ч. ПДВ 22 712,50 грн., №7 від 08.08.2024 на загальну суму 127 857,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 309,50 грн., №7 від 29.07.2024 на загальну суму 111 179,84 грн., в т.ч. ПДВ 18 529,97 грн., №8 від 09.08.2024 на загальну суму 193 545,00 грн., в т.ч. ПДВ 32 257,50 грн., №8 від 31.07.2024 на загальну суму 158 612,38 грн., в т.ч. ПДВ 26 435,40 грн., №9 від 09.08.2024 на загальну суму 138 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 23 000,00 грн., №10 від 12.08.2024 на загальну суму 149 959,63 грн., в т.ч. ПДВ 24 993,27 грн., №11 від 12.08.2024 на загальну суму 179 814,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 969,00 грн., №12 від 13.08.2024 на загальну суму 200 997,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 499,50 грн., №13 від 14.08.2024 на загальну суму 112 056,00 грн., в т.ч. ПДВ 18 676,00 грн., №14 від 15.08.2024 на загальну суму 247 392,94 грн., в т.ч. ПДВ 41 232,16 грн., №15 від 16.08.2024 на загальну суму 222 801,00 грн., в т.ч. ПДВ 37 133,50 грн., №16 від 19.08.2024 на загальну суму 200 307,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 384,50 грн., №17 від 19.08.2024 на загальну суму 192 022,86 грн., в т.ч. ПДВ 32 003,81 грн., №18 від 20.08.2024 на загальну суму 207 007,18 грн., в т.ч. ПДВ 34 501,20 грн., №19 від 21.08.2024 на загальну суму 213 940,02 грн., в т.ч. ПДВ 35 656,67 грн., №20 від 22.08.2024 на загальну суму 151 600,45 грн., в т.ч. ПДВ 25 266,74 грн., №21 від 23.08.2024 на загальну суму 223 836,70 грн., в т.ч. ПДВ 37 306,12 грн., №22 від 26.08.2024 на загальну суму 224 890,74 грн., в т.ч. ПДВ 37 481,79 грн., №23 від 26.08.2024 на загальну суму 216 337,32 грн., в т.ч. ПДВ 36 056,22 грн., №24 від 27.08.2024 на загальну суму 126 811,10 грн., в т.ч. ПДВ 21 135,18 грн., №25 від 29.08.2024 на загальну суму 139 745,70 грн., в т.ч. ПДВ 23 290,95 грн., №26 від 30.08.2024 на загальну суму 108 485,24 грн., в т.ч. ПДВ 18 080,87 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ягоди Волині витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.). У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення, та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним та обґрунтованим. Зазначає, що дана справа розглядалась в письмовому провадженні, а також і те, що вона не є справою значної складності. Вказує, що предмет спору в даній справі не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність процесуальних документів не є значним, справа розглядалася без виклику сторін.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України). Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

У відповідності до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав до суду: договір про надання правничої допомоги від 04.11.2024 (далі - Договір), укладений між адвокатським об`єднанням «АФК» та ТОВ «Ягоди Волині» (т.2 а.с. 184-186), ордер на надання правничої допомоги серії АС №1121885, який виданий адвокатом адвокатського об`єднання «АФК» Гламаздою М. П. на підставі вказаного договору (т.1 а.с. 19), детальний опис робіт (наданих послуг) від 23.12.2024 (т.2 а.с. 183), рахунок-фактуру від 25.11.2024 №77 (т.2 а.с. 187), акт приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 (т. 3 а.с. 102), платіжну інструкцію від 26.11.2024 №745 (т.2 а.с. 188), банківську виписку за 25.12.2024 (т.3 а.с.101).

За змістом пунктів 1.2, 1.3, 4.1, 4.2 Договору для надання правничої допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає адвокатів з складу адвокатського об`єднання; конкретний адвокат, який буде надавати правничу допомогу, зазначається в ордері. Правнича допомога надається щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, винесених щодо клієнта ГУ ДПС України у Волинській області. За надання правової (правничої) допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар за домовленістю, згідно з обсягом наданої правничої допомоги, відповідно до підписаних сторонами актів прийому-передачі наданої правової допомоги. Розмір гонорару у справі визначається сторонами у додатку до даного Договору, який є його невід`ємною частиною. При цьому враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвокатів адвокатського об`єднання залучених до захисту інтересів клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатами адвокатського об`єднання час.

Додатком 1 до Договору сторони погодили фіксований розмір гонорару на правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 45 000,00 грн.

30.12.2024 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, яким підтверджено, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу: вивчення наданих клієнтом документів, пов`язаних із вирощуванням та реалізацією вирощеної продукції ТОВ «Агрофрукт», в т.ч.: договорів, первинних документів, розрахункових, платіжних документів, документів кадрового обліку товариства, поданих на реєстрацію податкових накладних, квитанцій про їх зупинення, пояснення та доданих до них документів, рішень податкового органу про зупинення реєстрації, документів листування з податковим органом, інших документів по справі тощо; підготовка позовної заяви з додатками та подання її до суду щодо оскаржень 25 рішень про відмову у реєстрації податкових накладних; підготовка відповіді на відзив відповідача, фіксований розмір гонорару становить 45000,00 грн.

На підставі виставленого адвокатським об`єднанням рахунка-фактури від 25.11.2024 №77 позивач сплатив адвокатському об`єднанню «АФК» кошти у загальній сумі 45000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 26.11.2024 №745 (на суму 15000,00 грн) та банківська виписка за 25.12.2024 (на суму 30000,00 грн).

Варто зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України , від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України , від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України , від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18, від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18.

З аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Слід зазначити, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в договорі є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг. Також, судом першої інстанції враховано те, що предметом позову є 25 рішень Комісії Головного управління ДПС у Волинській області про відмову в реєстрації податкових накладних, які були прийнятті з аналогічних підстав; спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, не передбачають, а у цій категорії справ наявна усталена практика Верховного Суду.

Аналізуючи зміст заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, а також дослідивши докази, які були подані на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне додаткове рішення, яким частково задовольнив заяву позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване додаткове рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга на додаткове рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі №140/14949/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська