Справа № 260/8011/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 260/8011/24 пров. № А/857/10560/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Документ» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року (ухвалене головуючим суддею Луцович М.М. у м. Ужгород) у справі № 260/8011/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу № 1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України (, 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9), Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Івана Коршинського, 12 «а») в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 59), Державного підприємства «Документ» (, 04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8) та його відокремленого підрозділу філії в Польщі (NIP: , Республіка Польща, 01-105, Варшава, вул. Юзефа Совіньскєго, 25, оф. 166), щодо відмови та несвоєчасної передачі, доставки та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110), який оформлений на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 );

зобов`язати Державну міграційну службу України (, 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9) вжити у межах своїх повноважень заходів із забезпечення доставки оформленого на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110) від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Івана Коршинського, 12 «а») в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 59);

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Івана Коршинського, 12 «а») в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (, 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 59) передати оформлений на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до Державного підприємства «Документ»(, 04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8);

зобов`язати Державне підприємство «Документ» (, 04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8) здійснити доставку оформленого на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу філії в Польщі (NIP: , Республіка Польща, 01-105, Варшава, вул. Юзефа Совіньскєго, 25, оф. 166);

зобов`язати Державне підприємство «Документ» (, 04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8) в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі (NIP: , Республіка Польща, 01-105, Варшава, вул. Юзефа Совіньскєго, 25, оф. 166), яка розташована в м. Варшава, видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110), в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення - 19.01.2024, тобто без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 19.01.2024 він звернувся до відокремленого підрозділу ДП «Документ» - філія в Польщі, яка розташована в м. Варшава, з метою оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку «Дія» 24.01.2024 на ім`я позивача виготовлено паспорт громадянина України для виїду за кордон. Однак, позивач зазначає, що так і не отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, хоча звертався до відповідачів щодо вжиття заходів із забезпечення доставки, передачі та видачі такого паспорта. Вважає, що протиправна бездіяльність відповідачів призвела до порушення гарантованого права на отримання оформленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі щодо невидачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дата видачі 24.01.2024, дійсний до 24.01.2034, орган, що видав 2110. Зобов`язано Державне підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дата видачі 24.01.2024, дійсний до 24.01.2034, орган, що видав 2110, в порядку та на підставі вимог законодавства України, яке було чинне на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про його оформлення 19.01.2024. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що Державна міграційна служба України та Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу № 1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області на виконання своїх повноважень, оформлено та направлено для подальшого пересилання та вручення позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а відтак, позовні вимоги щодо бездіяльності цих відповідача є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся до філії ДП «Документ» у Польщі 19 січня 2024 року, відтак, на переконання суду, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), шо узгоджується з принципом правої визначеності. Однак, ДП «Документ» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження видачі позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДП «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії у Польщі і щодо невидачі позивачу паспорту громадяни України для виїзду за кордон підлягають задоволенню.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Державне підприємство «Документ», у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що для отримання замовленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон особі необхідно особисто звернутись до того уповноваженого суб`єкта, який приймав документи для оформлення таких документів, однак позивач не вказує дати особистого звернення за отриманням паспорта та не надає жодних доказів на підтвердження такого звернення.

Окрім того, позивачем не доведено факту відмови ДП «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі у видачі йому виготовленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Також вказує, що позивач у позовній заяві не вказує, ні дати, коли він особисто звернувся до відокремленого підрозділу ДП «Документ» у м. Варшава (Польща), як і не надає жодних доказів підтверджуючих таке звернення за отриманням свого паспорта, натомість вважає, що представники філії йому відмовили, посилаючись на технічні проблеми, отже відсутні правові підстави для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо несвоєчасної видачі позивачу виготовленого на його ім`я паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 19.01.2024 позивач звернувся до відокремленого підрозділу (філії) ДП «Документ» у Польщі (м. Варшава) із заявою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Заяву-анкету, яку було сформовано у відокремленому підрозділі ДП «Документ» філія у Польщі передано для подальшого розгляду до Ужгородського відділу № 1 ГУ ДМС у Закарпатській області.

Відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку «Дія», на ім`я позивача оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , (дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110).

З інформації, яка наявна на офіційному веб-сайті Державної міграційної служби України (https://dmsu.gov.ua/services/code.html), вбачається, що код підрозділу 2110 належить Ужгородському відділу № 1 ГУ ДМС України в Закарпатській області, який є органом, що оформив (видав) паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

22.02.2024 складено акт №40 приймання-передачі персоналізованих бланків 9040, який затверджений заступником начальника Ужгородського відділу № 1 ГУ ДМС у Закарпатській області.

22.02.2024 супровідним листом за вих. № 2110-754/2110.2-24 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виготовлений на ім`я позивача відправлений до ДП «Документ» в м. Києві для подальшої пересилки до ДП «Документ» філія в Польщі.

28.11.2024 року позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державної міграційної служби України, Державного підприємства «Документ» та Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі із заявами, в яких просив передати, вжити заходів щодо доставки, та доставити оформлений на ім`я ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 24.01.2024, дійсний до: 24.01.2034, орган, що видав: 2110).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не передачі, доставці та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон та паспорту громадянина України, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 № 1001) (далі Порядок №152).

Пунктом 75 вказаного Порядку передбачено, що видача заявникові паспорта для виїзду за кордон здійснюється тим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, закордонною дипломатичною установою, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із приписами пункту 76 Порядку №152 видача особі паспорта для виїзду за кордон, який оформлено на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто, здійснюється після проведення процедури верифікації шляхом автоматизованого порівняння даних (параметрів), у тому числі біометричних, особи з документами, що посвідчують її особу, або інформацією, що міститься в Реєстрі.

У разі відсутності технічної можливості проведення автоматизованого порівняння верифікація здійснюється шляхом візуального порівняння даних (параметрів), у тому числі біометричних, особи з документами, що посвідчують її особу, або інформацією, що міститься в Реєстрі.

Для отримання нового паспорта заявник або особа, зазначена в абзаці сьомому пункту 35, абзаці дев`ятому пункту 52 цього Порядку, здає паспорт, який подавався для обміну у випадку, зазначеному в пункті 22 цього Порядку. Такий паспорт анулюється працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта шляхом пробивання двох отворів наскрізь на кожному аркуші, обкладинці документа у формі книжечки.

Під час видачі паспорта для виїзду за кордон заявник візуально перевіряє персональні дані, внесені до паспорта.

Відтак, з аналізу наведеного вище можна зробити висновок, що отриманню нового паспорта для виїзду за кордон має передувати ідентифікація особи заявника або відповідної уповноваженої для цього особи, а також здача паспорта, який подавався для обміну, що передбачає безпосереднє звернення таких осіб до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, тобто негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають унаслідок протиправних дій або рішень суб`єктів владних повноважень.

А тому, адміністративний суд під час розгляду справи має встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. Водночас відсутність порушення суб`єктивних прав особи, навіть у разі, коли рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права таким, що передбачений законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не є самостійною підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою для цього є, серед іншого, доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального чи нематеріального блага (законного інтересу) або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право якої порушені цим рішенням.

Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює чи щодо особа дійсно має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, а також чи це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту адміністративним судом є наявність порушення дією, рішенням або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально вираженого права чи інтересу особи, яка стверджує про їх порушення; вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному та нематеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача; під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.04.2012 у справі № 21-1115во10, та Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 15.08.2019 у справі № 822/450/16, від 10.02.2021 у справі № 640/14623/20, від 18.03.2021 у справі № 826/3932/17, від 19.05.2021 у справі №826/13229/16, від 21.12.2021 у справі № 370/2759/18, від 14.02.2022 у справі №210/3729/17, від 28.07.2022 у справі № 640/31850/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 72 Кодексу ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що наведені у позовній заяві доводи про те, що ДП «Документ» а також його відокремлений підрозділ філія в Польщі ігнорували звернення позивача з вимогою видати виготовлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон та відмовляли у реєстрації письмових звернень не підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Ба більше, як встановлено із змісту рішення суду першої інстанції, не доведено існування такої обставини як відмова філії Державного підприємства Документ у Польщі (м.Варшава) у видачі йому виготовленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Документ» задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 260/8011/24 скасувати у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та у задоволенні його позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула