Справа № 200/4959/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року справа №200/4959/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі № 200/4959/25 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ в Донецькій області, відповідач), в якому просив:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні нарахування та виплати заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295459,06 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311459,06 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295459,06 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311459,06 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_3 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2/24 та у справі № 200/5330/24 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь ОСОБА_2 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_3 пенсію у сумі 311459,06 гривень, нараховану на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2/24 та у справі № 200/5330/24.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні через неправильне застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що виплата коштів на виконання рішення суду буде здійснюватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилися 25.01.2001, тобто позивачка є дружиною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого сектором реєстрації актів цивільного стану Бердичівського району Житомирської області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі № 200/2/24, яке набрало законної сили 02.04.2024, позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_3 в проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років за останньою штатною посадою, на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 року №7482/Д за листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку від суми 16115,75 гривень щомісячного грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої уповноваженим органом - Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №7482/Д станом на листопад 2019 року на загальну суму 16115,75 гривень відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

На виконання рішення у суду у справі №200/2/24 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої уповноваженим органом - Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 № 7482/Д станом на листопад 2019 року на загальну суму 16115,75 гривень відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції з урахуванням раніше сплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у розмірі 295459,06 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі № 200/5330/24, яке набрало законної сили 23.01.2025, позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_3 , у нарахуванні та виплаті з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з 01.06.2024 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконанння рішення суду у справі №200/5330/24 відповідачем здійснено нарахування ОСОБА_3 з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у розмірі 16000,00 грн.

Згідно матеріалів справи, на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/2/24, № 200/5330/24 відповідачем нараховано заборгованість з пенсії ОСОБА_3 в загальній сумі 311459,06 грн. Вказана сума не є спірною між сторонами.

Листами від 15.07.2024, 06.02.2025 відповідач повідомив, що виплата коштів на виконання рішень суду здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

За наявності чинних судових рішень, на виконання яких позивачу нараховано заборгованість з пенсії, його примусове виконання повинно відбуватися в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Повторне звернення для цього до суду не вимагається.

Предметом спору у цій справі є незгода позивача з повнотою виконання рішення суду, отже, останній звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду в іншій справі в частині невиплати нарахованої заборгованості з пенсії.

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії, нарахованої за життя її померлого чоловіка, охоплюється рішеннями суду у справах №200/2/24, № 200/5330/24 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України апеляційним судом враховано правову позицію Верховного Суду в постановах від 28 лютого 2023 року у справі № 260/1898/22, від 26 лютого 2024 року у справі № 120/13369/23, від 25 березня 2025 року у справі №200/1210/24.

Отже, позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справах № 200/2/24, № 200/5330/24, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч. 1 ст. 319 КАС України).

За ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Отже, суд першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, тому рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Також, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Тобто, в даному випадку у відповідності до вищенаведених норм, позивач має право звернутися до суду першої інстанції із заявами в порядку ч. 3 ст. 378 КАС України про зміну способу або порядку виконання судових рішень.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем при поданні до суду адміністративного позову сплачений судовий збір в сумі 2180,21 грн.

При цьому, апеляційний суд враховує, що постановою колегія суддів закрила провадження в цій справі.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, зокрема, за п. 5 ч. 1 ст. 7 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, апеляційний суд роз`яснює позивачу право звернення в порядку п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» із відповідним клопотанням до суду першої інстанції про повернення судового збору за подання позову в цій справі.

Щодо судових витрат, понесених відповідачем, апеляційний суд, також, роз`яснює, що у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», пенсійний орган може звернутися до суду із заявою повернення судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 238, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі № 200/4959/25 за позовом Єфанова Ігоря Дмитровича в інтересах Закабули Лілії Сеіт-Магометівни до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Провадження у справі № 200/4959/25 за позовом Єфанова Ігоря Дмитровича в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Повний текст постанови складений 14 січня 2026 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв