Справа № 200/10296/25
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

14 січня 2026 року Справа №200/10296/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., ознайомившись з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду, через підсистему ЄСІТС «Електронний Суд», надійшов позов адвоката Константинової О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

-визнання протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нездійснення поновлення виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2 000 ( дві тисячі) грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713 з 01.07.2022 та рішення Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року по справі № 200/6102/23 та виплату пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів та обмеженням пенсії максимальним розміром, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язання и Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2025 виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" , без застосування понижуючих коефіцієнтів та обмеження пенсії максимальним розміром з відсотковим значенням розміру пенсії 90% від сум грошового забезпечення та щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021. та рішення Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року по справі № 200/6102/23 та виплатити її різницю з 01.03.2025 до моменту перерахунку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_1 на підставі 3 рішень Донецького окружного адміністративного суду (рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року , по справі №200/1161/23, від 29 вересня 2023 року по справі № 200/4711/23 , від 08 січня 2024 року по справі № 200/6102/23) перераховували розмір пенсії, однак не будучі обізнаним про її новий розмір не міг перевірити її без інформації від ПФУ про розмір після перерахування.

Одночасно із цим на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області не надавало жодної письмової чи усної інформації про розмір пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення суду. Тільки після надання інформації та протоколів про перерахування пенсії ОСОБА_1 у відповідності до листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.11.2025 № 0500-0203-8/130743 за запитом адвоката Кузьменко С.Г. стало відомо про те, що йому не правильно перерахували та виплачують пенсію, тобто про факт заниження виплат розміру пенсії ОСОБА_1 стало відомо із відповіді ГУ ПФУ у Донецькій області тільки 26.11.2025.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд в постанові від 22.12.2021 року по справі № 200/17683/21 зазначив, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №240/12017/19 (постанова від 31.03.2021).

У вказаному рішенні Суд дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого процесуальним законом у спорах цієї категорії, а саме:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Отже, вказаними нормами встановлений шестимісячний строк звернення до суду з позовом у вказаних правовідносинах.

Вирішуючи ж питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 наголошено й на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Суд зазначає, що пропущений строк звернення до суду з позовом може бути поновлений за наявністю поважних причин, проте позивач не зазначив об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від його волевиявлення або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити пенсію з 01.03.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів та обмеження пенсії максимальним розміром з відсотковим значенням розміру пенсії 90% від сум грошового забезпечення та щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач заявляє вимоги що стосуються періоду починаючи з 01.03.2025, а з цим позовом звернувся 26.12.2025, суд дійшов висновку про пропуск шестимісячного строку звернення.

Суд зазначає, що позивач пропустив установлений законом строк звернення до суду з даним позовом, оскільки отримання ним відповіді від відповідача на своє звернення не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Такі дії свідчать лише про час, коли позивач почав вчиняти заходи щодо реалізації свого права, однак ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у даному випадку.

При цьому суд враховує, що позивачу було відомо про виконання Пенсійним органом трьох рішень Донецького окружного адміністративного суду. За таких обставин позивач повинен був виявляти належну процесуальну зацікавленість у своєчасності та повноті виконання зазначених судових рішень, зокрема шляхом звернення до відповідача із запитами щодо розміру та складових перерахованої пенсії.

Однак жодних доказів вчинення позивачем таких дій у розумні строки матеріали справи не містять, що свідчить про його пасивну поведінку у питанні захисту власних прав та інтересів і не може бути підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позивач, отримавши пенсію у неналежному на його думку розмірі у наступні 6 місяців мав звернутись до суду із відповідним позовом, або, зокрема, у розумний строк - до відповідача за відповідними роз`ясненнями, що в подальшому могло б свідчити про зацікавленість позивача у поновленні своїх прав та відсутності байдужості до них, тобто свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Суддя звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою

Інших доводів про поважність пропуску строку звернення до суду позивач не навів.

Тобто вимоги ухвали від 30 грудня 2025 року позивачем не усунуті.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання поновлення та продовження процесуальних строків, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за можливе продовжити строк усунення недоліків позовної заяви з метою надання позивачу додаткового часу для виконання ухвали суду від 30 грудня 2025 року в межах строків, встановлених частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повторно зазначаю, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованного клопотання про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку відмовити.

Визнати неповажнимим причини пропуску строку звернення до суду.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви: п`ять днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною, та її буде повернуто позивачу.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Крилова