Справа № 140/13144/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/13144/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 лютого 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 без обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач вказав, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) з 29 вересня 2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та надіслав до ГУ ПФУ в Рівненській області довідки від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня календарного року для перерахунку пенсії. За результатами вирішення спору у судовому порядку (справа №140/4355/25) зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області на підставі таких довідок здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року. Позивач вважає, що нарахування та виплата пенсії має здійснюватися у повному розмірі нарахованих сум, без обмеження максимальним розміром, оскільки приписи статті 43 Закону №2262-ХІІ, якими такі обмеження було встановлено до пенсій військовослужбовців та інших осіб, пенсійне забезпечення яких здійснюється за нормами вказаного Закону, Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2026 року №7рп/2016 визнано неконституційними.

Позивач вважає, що йому протиправно не виплачується пенсія у повному розмірі після її перерахунку на виконання рішення суду у справі №140/4355/25 та з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року пенсійну виплату обмежено максимальним розміром.

З урахуванням наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву (а.с.16-19) відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити з тих підстав, що за змістом частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень...) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат), так і рішення про зобов`язання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), а інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, в ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні.

У відповіді на відзив (а.с.22) позивач підтримав доводи позову та зауважив, що незважаючи на висновки суду щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром (справи №460/8399/24, №140/7200/25), відповідач й надалі допускає порушення його прав, виплачуючи пенсію не у повному розмірі.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, що не є спірною обставиною та підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.6).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №140/4355/25, яке набрало законної сили 30 жовтня 2025 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року та з 01 лютого 2023 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з врахуванням раніше виплачених грошових сум.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 без обмеження пенсії максимальним розміром (а.с.9, 9 зворот) відповідач листами від 21 листопада 2025 року №1700-0203-8/89469 та від 03 грудня 2025 року №23165-22344/М-02/8-1700/25 (а.с.26, 29) повідомив, що рішення суду від 04 липня 2025 року у справі №140/4355/25 виконано відповідно до покладених зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку. Оскільки резолютивна частина рішення суду у справі №140/4355/25 не містить зобов`язань щодо проведення виплати пенсії з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року , 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року без обмеження граничного розміру, то виплата пенсії проводиться в раніше установленому розмірі пенсії (після перерахунку пенсії з 01 листопада 2025 року розмір пенсії становить 24393,75 грн).

Із наданих на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №140/4355/25 розрахунків пенсії за пенсійною справою №-Міноборони (а.с.30-32) вбачається, що розмір пенсійної виплати позивача обмежено. Так при нарахованому розмірі пенсії (з надбавками) 17981,59 грн з 01 лютого 2020 року пенсійна виплата становить 16989,59 грн; з 01 лютого 2021 року нараховано 18532,37 грн, а до виплати - 17690,00 грн; з 01 лютого 2022 року нараховано 25280,80 грн, до виплати - 19340,00 грн; з 01 лютого 2023 року нараховано 27351,16 грн, до виплати - 20930,00 грн; з 01 березня 2024 року нараховано 34130,94 грн, до виплати 23610,00 грн, з 01 березня 2025 року нараховано 35630,94 грн, до виплати - 24393,75 грн. Виконання рішення суду у вказаній справі відбулося 01 листопада 2025 року та розмір поточної виплати з цієї дати з урахуванням максимального розміру також становить 24393,75 грн (а.с.33).

Цей спір виник у зв`язку із невиплатою пенсії у повному розмірі після виконання рішення суду від 04 липня 2025 року у справі №140/4355/25 через застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до преамбули Закону №2262-ХІІ цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI) частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Також за змістом статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 12 квітня 2016 року №1080-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей», частина п`ята статті 43 Закону №2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 у справі №7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»; далі Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01 січня 2017 року, знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо застосування норм Закону №2262-XII у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16 грудня 2021 року (справа №400/2085/19), 20 липня 2022 року (справа №340/2476/21), 25 липня 2022 року (справ №580/3451/21), 30 серпня 2022 року (справа №440/994/20), 17 березня 2023 року (справа №340/3144/21) та ін. Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах стосовно призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме частина сьома статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII визнано Конституційним Судом України неконституційними, вони втратили чинність з дня ухвалення такого Рішення 20 грудня 2016 року. Тому внесені Законом №1774-VIII зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка внаслідок Рішення Конституційного Суду України з 20 грудня 2016 року відсутня, є нереалізованими. Крім цього, вказані зміни по своїй суті є повторним запровадженням правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому такі зміни не створюють підстав для обмеження пенсії максимальним розміром.

Положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тож була наявна колізія між Законом №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії.

Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах стосовно призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

Також необхідно зауважити, що рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі №460/8399/24, Волинського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №140/7200/25, які набрали законної сили, визнано право позивача на перерахунок та виплату пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром.

Між тим, як видно з матеріалів справи, виплата пенсії після проведеного на виконання рішення суду у справі №140/4355/25 перерахунку проводиться з урахуванням максимального розміру пенсії; загальний розмір (з надбавки) обмежений з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року (а.с.30-33), що також підтверджено відповідачем у листах від 21 листопада 2025 року №1700-02003-8/89469, від 03 грудня 2025 року №23165-22344/М-02/8-1700/25 (а.с.26, 29). При цьому на дату виконання рішення суду (01 листопада 2025 року) розмір пенсії становить з урахуванням максимального розміру 24393,75 грн, хоч нараховано 35630,94 грн (а.с.33).

Такі дії відповідач пояснює тим, що резолютивна частина рішення суду у справі №140/4355/25 не містить зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром.

На переконання суду, такі дії відповідача суперечать Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства України, висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу перерахованої пенсії з урахуванням довідок від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року із обмеженням максимальним розміром та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без обмеження максимальним розміром з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року з урахуванням довідок від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця О. Борисенка, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 21084076) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії з урахуванням довідок від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року із обмеженням максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без обмеження максимальним розміром з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року, з 01 листопада 2025 року з урахуванням довідок від 06 березня 2025 року №12/1/1793ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1794ХГ16611, від 25 березня 2025 року №12/1/2526ХГ16611, від 06 березня 2025 року №12/1/1796ХГ16611 про розмір грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк