Справа № 620/4201/25
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа №620/4201/25

адміністративне провадження №К/990/51054/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.

суддів: Коваленко Н. В., Стеценка С. Г.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 25 грудня 2024 року про встановлення факту безпосередньої участі сина ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 грудня 2024 року та встановити факт безпосередньої участі мого сина ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Суд першої інстанції розгляд справи здійснював у відкритому судовому засіданні.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 5 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовив.

ОСОБА_1 не погодилася з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і 1 грудня 2025 року через свого представника Кутукова Сергія Олександровича подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати.

Верховний Суд ухвалою від 19 грудня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху, бо скаржник подав касаційну скаргу з пропуском строку встановленого статтею 329 КАС України.

На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху представник позивача надіслав клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою представник скаржниці ОСОБА_1 - адвокат Кутуков С. О. зазначив, що рішення Шостого апеляційного адміністративного суду винесене 29 жовтня 2025 року, розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся в порядку письмового провадження. Копію оскарженого рішення він отримав 31 жовтня 2025 року, що підтверджується карткою руху документу та скріном відповідної сторінки повідомлень в електронному кабінеті. Представник скаржниці касаційну скаргу подав 1 грудня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту оскаржуваного рішення.

З огляду на наведені положення процесуального закону та поважність причин пропуску строку звернення до суду, клопотання скаржниці про поновлення такого строку підлягає задоволенню.

Підставами відкриття касаційного оскарження скаржник визначає норми, передбачені пунктом 3 частини четвертої та підпункту «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 4 пункту 4 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740, у подібних правовідносинах, судові рішення у цій справі мають отримати касаційний перегляд, бо порушені у цій справі питання мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а сама справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, вважає, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права винятково у таких випадках 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених частинами другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, які заразом дають підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ОСОБА_1 не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження.

Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання касаційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 620/4201/25.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати із Чернігівського окружного адміністративного суду справу № 620/4201/25.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді Н. В. Коваленко

С. Г. Стеценко