Справа № 160/26795/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
за участі секретаря судового засіданняПідгорній К.А.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Федосєєва Є.О. Грановського М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Дніпропетровській області №1758к від 15.08.2025 «Про притягнення окремих поліцейських відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області до дисциплінарної відповідальності» в частині підполковника поліції ОСОБА_1 (0114092) заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2025 року № 1203 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з 05.09.2025 року з посади заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0114092);
- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 (0114092) на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 05.09.2025 року;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він проходив службу в органах Національної поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області. Так, наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1758к від 15.08.2025 року було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади. В подадьшому, наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1203о/с від 05.09.2025 року, позивача з 05 вересня 2025 року, було звільнено з посади за пунктом 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію». Проте, позивач вважає своє звільнення незаконним, а вищевказані накази відповідача такими, що підлягають скасуванню з поновленням його на посаді з огляду на те, що відповідачем не забезпечено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення ним дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком. При цьому, службовим розслідуванням жодним чином не доведено, що встановлені в ході його проведення обставини мали будь-який негативний вплив чи наслідки (заподіяння шкоди тощо), наявність скарг чи інших звернень, чи мали допущені підлеглими помилки при складані матеріалів справи про адміністративне правопорушення вирішальне значення для встановлення істини у справі, повного, об`єктивного і всебічного дослідження обставин. Крім того, на думку позивача, матеріалами службового розслідування не встановлено фактичні дані, які б могли підтвердити про недотримання чи порушення ним зазначених у оскаржуваному наказі нормативних актів, а висновки про те, що виявлені порушення у веденні службової документації працівниками сектору превенції зумовлені саме бездіяльністю позивача, щодо відсутності контролю за їх діяльністю, не підтверджені. Також позивачем наголошується, що відповідачем не було належним чином встановлено в його діях складу дисциплінарного проступку та не враховано сумлінне ставлення до служби, а отже рішення в частині накладення на нього найсуворішого стягнення зі звільненням з посади в поліції є повністю необґрунтованим та упередженим. За вказаних обставин, рішення про звільнення з органів поліції не може вважатись справедливим, обґрунтованим і законним, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Крім того, вказаною ухвалою суду було витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію матеріалів службового розслідування, на підставі яких були прийняті оскаржувані накази №1758к від 15.08.2025 та № 1203 від 05.09.2025 року відносно ОСОБА_1 .
13 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява про продовження процесуального строку для підготовки та надання відзиву на позовну заяву.
У судовому засіданні 13.10.2025 року, усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання було задоволено клопотання представника відповідача та продовжено останньому процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву та документів у строк до 24.10.2025 року, а також оголошено перерву в судовому засіданні до 27.10.2025 року о 14:00 год.
Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 25 вересня 2025 року, відповідачем до відзиву на позовну заяву було долучено копії матеріалів службового розслідування, на підставі яких були прийнято оскаржувані накази №1758к від 15.08.2025 та № 1203 від 05.09.2025 року, відносно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 27.10.2025 року, з метою наданням позивачу та його представнику часу для ознайомлення з відзивом на позовну заяву, підготування та надання до суду відповіді на відзив, було оголошено перерву до 17.11.2025 року о 12:00 год.
05 листопада 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім викладена позиція аналогічна заявленій ним у власній позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві.
10 листопада 2025 року до суду від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній висловив аналогічні аргументи, що і у власному відзиві на позовну заяву та просив у задоволені позову відмовити у повному обсязі.
У судовому засіданні 17.11.2025 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 01.12.2025 року о 14:00 год.
У судовому засіданні 01.12.2025 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 08.12.2025 року о 16:00 год.
У судовому засіданні 08.12.2025 року було відкладено розгляд справи на 17.12.2025 року о 8:00 год.
15 грудня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
У судовому засіданні 22.12.2025 року було відкладено розгляд справи на 29.12.2025 року о 15:30 год.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 16.10.2024 року по 05.09.2025 року проходив службу в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області маючи звання підполковник поліції (переміщений відповідно до п. 2 ч.1 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з проведенням реорганізації) підстава: наказ НПУ від 05.08.2024 року №840).
- поліцейськими ВП допущено факти не надсилання до виконавчої служби постанов по справам про накладення на правопорушників адміністративних стягнень у вигляді штрафу;
- допущено випадки несвоєчасного надсилання до виконавчої служби постанов по справам про накладення на правопорушників адміністративних стягнень у вигляді штрафу; - виявлено порушення строків надсилання до суду протоколів про адміністративні правопорушення для розгляду;
- поліцейськими ВП допущено 3 факти невірного кваліфікування вчиненого адміністративного правопорушення;
- встановлено 6 фактів складання протоколів на осіб, які перебувають у розшуку ТЦК та СП;
- поліцейськими ВП під час накладення адміністративних стягнень допущено порушення вимог ст. 36 КУпАП;
- виявлено порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376;
- встановлено порушення статті 326 КУпАП «Виконання постанови про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті», щодо неналежного виконання постанов суду про накладення стягнень у вигляді адміністративних арештів;
- під час перевірки накопичувальних справ щодо осіб які перебувають на профілактичних обліках у поліції встановлено факти порушення Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС від 04.11.2(00)3 № 1303/20. Крім того, жодних матеріалів про порушення правил адміністративного нагляду та встановлених обмежень до справ не долучено. Разом з цим, у листах відміток перевіряючими заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділу поліції підполковник поліції Єветратов А.Л. будь-яких зауважень, недоліків, виявлених при перевірці справ адміннагляду, не зазначає;
- встановлено, що превентивна робота з особами, які формально підпадають під адміністративний нагляд не здійснюється. Крім того, відділом превенції Дніпровського РУП № 2 ГУНП було здійснено перевірки ведення облікових справ та вказано на усунення недоліків до 28.02.2025.Жодних заходів, направлених на усунення недоліків, вжито не було.
- під час здійснення перевірки наказів про конвоювання встановлено, що всі накази видані у 2025 році про створення груп конвоювання рухаються по 4 маршруту (між відділом поліції та ІТТ) незалежно від місця отримання правопорушника. Протоколи нарад у відділі поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП, на які виносилися питання організації конвоювання взагалі відсутні;
- встановлено 2 факти неналежного розгляду заяв та повідомлень громадян; 3 факти невжиття всіх необхідних заходів для притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності; 3 факти розгляду матеріалів без проведення належної перевірки.
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією вивчено роль керівництва превенції вказаного підрозділу поліції в організації службової діяльності підпорядкованого особового складу та здійснення контролю за дотриманням ними службової дисципліни.
Так, зокрема, опитаний під час службового розслідування заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_3 пояснив, що перебуває на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 ДРУП № 2. Щодо застосування адміністративного впливу, вказав що ним постійно проводилися та проводяться оперативні наради з працівниками сектору превенції ВП № 1 ДРУП № 2 та іншими працівниками блоку превенції (ЮП, СКОЗ) щодо дотримання законності під час складання адміністративних протоколів та неодноразово доводилися вимоги наказу 1376. Також додав, що в відділі поліції з 30.04.2025 була відсутня інспектор, яку звільнили з ОВС. Підполковник поліції ОСОБА_1 в своєму поясненні зазначив, що протягом 2025 року за фактом порушення адміністративного законодавства проводилось 2 чи 3 службових розслідування, за результатами яких його та всіх працівників притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Що стосується виконання адмінарештів, на теперішній час їх залишається не виконаних 66 постанов, з яких більша кількість осіб не проживають за місцем мешкання, а інших фізично не можливо виконати, так як особовий склад задіяний для виконання функцій не за призначенням, тобто не типових функцій (несення служби на блокпостах, оповіщення спільно з ТЦК, встановлення місця знаходження осіб, які СЗЧ). З приводу справ адміністративного нагляду ОСОБА_1 вказав, що останні перевірки були в червні поточного року. Щодо вказівок, то вони надавалися в усній формі начальнику превенції, заступнику начальника превенції та дільничним офіцерам поліції. Також з особовим складом проведені додаткові заняття з вивчення вимог наказу 1303. Щодо конвоювання затриманих пояснив, що вся документація оновлена. Якщо є якісь недоліки при складанні наказів, то це через брак досвіду у працівника, яка працює з травня 2025 року. На теперішній час всі недоліки виправлені. Щодо обліково-реєстраційної дисципліни пояснив, що можливо передчасно були списані довідкою 8 матеріалів. На теперішній час вони також списані за відсутністю складу злочину. З приводу порушення наказу 1026 додав, що деякі бодікамери мають технічні несправності, про що доповідалось в ЧЧ.
Так, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що порушення службової дисципліни були допущені окремими поліцейськими відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП внаслідок бездіяльності, зокрема, заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 , що виразилося у відсутності контролю за діями підлеглого особового складу та призвело до порушення ними службової дисципліни, зокрема, порушення строків внесення інформації до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП за протоколами про адміністративні правопорушення, порушення строків надсилання до суду для розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, неналежне складання протоколів про адміністративні правопорушення, що у свою чергу призвело до закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, несвоєчасне надсилання до виконавчої служби постанов по справам про накладення на правопорушників адміністративних стягнень у вигляді штрафу за постановами у справах про адміністративні правопорушення, що у свою чергу порушує головну мету адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім цього, підполковник поліції ОСОБА_1 не забезпечив контроль та перевірку наявності і ведення службової документації сектору превенції, зокрема накопичувальних справ щодо осіб які перебувають на профілактичних обліках у поліції, не здійснював гласний й негласний контроль за несенням служби особовим складом, зокрема перевірки несення служби конвойним нарядом, не організував та не контролював стан адміністративно- правозастосовної діяльності, не забезпечив неналежне виконання постанов суду про накладення стягнень у вигляді адміністративних арештів. Так, згідно посадової інструкції від 04.02.2025 № 50.1/657, заступник начальника з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного відділу поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, організовує роботу сектору превенції, забезпечує ефективне виконання покладених на нього завдань і функцій. Несе особисту відповідальність за виконання підлеглими своїх обов`язків, стан службової дисципліни, виконання завдань, визначених законодавством, повинен постійно контролювати їх. Разом з цим, необхідно зазначити, що в період з 07.02.2025 по 12.05.2025 посада начальника сектору превенції була вакантною та підполковник поліції ОСОБА_1 здійснював безпосередній контроль за службовою діяльністю сектору превенції.
Також, проведеним аналізом під час службового розслідування встановлено, що протягом поточного року заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежний контроль за діями підлеглого особового складу. В ході проведення даного службового розслідування встановлено обставини, що обтяжують відповідальність підполковника поліції ОСОБА_1 , передбачені пунктом 2 частини шостої статті 19 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», у вигляді вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. Обставин, що пом`якшують відповідальність підполковника поліції ОСОБА_1 , не встановлено.
Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вимоги пункту 5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, та керуючись статтями 13, 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту НПУ, було, зокрема, запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-УІІІ, пунктів 3, 4, 5, 6, 7 частини 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УШ, пунктів 1, 3 розділу VII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, пунктів 5.24.2, 5.31, 5.33 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск, пункту 1 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, абзацу 1, 2, 4, 5, 6, 10, 13, 16, 21, 26, 28, 33 розділу «Завдання та обов`язки посадової інструкції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.02.2025 № 50.1/657, що виразилось у відсутності контролю за діями підпорядкованого особового складу, що у свою чергу призвело до порушення підлеглими службової дисципліни, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення (попередження про неповну службову відповідність, оголошене наказом ГУНП від 04.06.2025 № 1175к), застосувати до заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 (0114092) дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади (пункт 2).
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.08.2025 року № 1758к «Про притягнення окремих поліцейських відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області до дисциплінарної відповідальності», зокрема, передбачено, що за результатами проведеного службового розслідування, в діях окремих поліцейських відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, встановлені ознаки вчинення дисциплінарних проступків, а саме п. 1 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII1, пунктів 3, 4, 5, 6, 7 частини 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 1, 3 розділу VII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, пунктів 5.24.2, 5.31, 5.33 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск, пуншу 1 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцеріг громад, затвердженої наказом МВС України під 28.07.2017 № 650, абзацу І, 2, 4, 5, 6, 10, 13, 16, 21, 26, 28, 33 розділу «Завдання та обов`язки посадової інструкції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУИП в Дніпропетровській області від 04.02.2025 № 50.1/657, що виразилось у відсутності контролю за діями підпорядкованого особового складу, що у свою чергу призвело до порушення підлеглими службової дисципліни, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення (попередження про неповну службову відповідність, оголошене наказом ГУНП від 04.06.2025 № і 175к), застосувати до заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 (0114092) дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.
З вказаним наказом було ознайомлено ОСОБА_1 15.08.2025 року о 17:30, що підтверджується особистим підписом останнього у відомості.
Зазначене також підтверджується відомостями послужного списку ОСОБА_1 (особистий номер НОМЕР_2 ), копія якого міститься в матеріалах справи.
Вважаючи протиправними накази ГУНП у Дніпропетровській області №1758к від 15.08.2025 «Про притягнення окремих поліцейських відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області до дисциплінарної відповідальності» та від 05.09.2025 року № 1203 о/с «По особовому складу», позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини третьої, п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).
За змістом положень частин 3 7 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинений та не скасований.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, відповідно до частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Частинами третьою, п`ятою та шостою статті 26 цього Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Статуту).
Аналогічні положення містить Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень пунктів 1-3, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина 12 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Отже, вчинення протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
При цьому, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Суд зазначає, що дотримання зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того, чи перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.
Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби. Такі спеціальні юридичні та моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції та вимагають від кожного працівника поліції за будь-яких умов відповідати очікуванням суспільства та усіляко сприяти підвищенню авторитету органів поліції серед населення, оскільки їх неухильне дотримання - це справа честі і обов`язку кожного працівника поліції.
Аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи дає можливість дійти висновку, що відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог закону.
Верховний Суд у своїй практиці (постановах: від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.
Згідно частини 2 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Статтею 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначені обов`язки керівника щодо підлеглих. Так, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:
- створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;
- поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;
- розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;
- сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;
- вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;
- забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;
- контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;
- у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
З аналізу наведеного вбачається, що діючим законодавством передбачене правове розмежування працівників поліції, яке містить відносини субординації та відповідну складову підпорядкування підлеглих поліцейських їх керівникам.
Поряд з цим, законодавство передбачає не лише права керівників по відношенню до підлеглих (зокрема, в частині видання обов`язкових до виконання наказів), а й прямі обов`язки керівників щодо підлеглих їм працівників, зокрема, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Суд акценту увагу, що за змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №808/1089/17 керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.
Отже, керівник може бути притягнутий до відповідальності за неналежну організацію та координацію саме роботи підлеглих.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, організація та контроль за роботою ДОП та ПОГ покладається на заступника начальника територіального (відокремленого) підрозділу ГУНП (далі - ТВП), який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність ДОП та ПОГ та начальника підрозділу превенції та/або підрозділу взаємодії з громадами ТВП (далі - ПВГ ПП ТВП).
Згідно пункту 3 розділу VI цієї Інструкції, управління та координацію роботи ДОП на рівні ТВП здійснює відповідний підрозділ превенції цього ТВП.
Крім цього, підполковник поліції ОСОБА_1 не забезпечив контроль та перевірку наявності і ведення службової документації сектору превенції, зокрема накопичувальних справ щодо осіб які перебувають на профілактичних обліках у поліції, не здійснював гласний й негласний контроль за несенням служби особовим складом, зокрема перевірки несення служби конвойним нарядом, не організував та не контролював стан адміністративно- правозастосовної діяльності, не забезпечив неналежне виконання постанов суду про накладення стягнень у вигляді адміністративних арештів.
Так, посадовою інструкцією від 04.02.2025 № 50.1/657, копія якої міститься в матеріалах справи, на заступника начальника з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного відділу поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, покладаються наступні завдання та обов`язки зокрема:
- організовує роботу сектору превенції, забезпечує ефективне виконання покладених на нього завдань і функцій. Несе особисту відповідальність за виконання підлеглими своїх обов`язків, стан службової дисципліни, виконання завдань, визначених законодавством, повинен постійно контролювати їх;
- визначає основні напрями діяльності сектору, характер роботи відповідно до визначених законодавством завдань та функцій;
- здійснює контроль, облік та перевірку наявності і ведення службової документації інспекторами поліції;
- забезпечує та бере особист участь у підготовці розпорядчих документів, які стосуються питань діяльності сектору та інших питань правоохоронної діяльності;
- зобов`язаний здійснювати гласний та негласний контроль за несенням служби інспекторами поліції;
- уживає заходів щодо запобігання корупції, порушенням законності, службової дисципліни, здійснює постійний контролб за станом діловодства, збереженням рержавної таємниці, режиму секретності в роботі сектору;
- зобов`язаний організовувати та контролювати в межах компетенції проведення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень;
- зобов`язаний організовувати та контролювати в межах компетенції проведення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованих на соціальну адаптацію осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі;
- зобов`язаний організовувати в секторі роботу зі зверненнями громадян, зверненнями та запитами народних депутатів України, запитами на інформацію.
Також судом враховується, що пп.1, 3 розділу VII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, визначено, що організація контролю за порядком здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах поліції здійснюється їх безпосередніми керівниками. Безпосередній контроль за дотриманням уповноваженими посадовими особами законодавства під час здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення покладається на керівників структурних підрозділів органу поліції.
Згідно пункту 1 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650 визначено, що організація та контроль за роботою ДОП та ПОГ покладається на заступника начальника територіального (відокремленого) підрозділу ГУНП, який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність ДОП та ПОГ та начальника підрозділу превенції та/або підрозділу взаємодії з громадами ТВП.
Так начальник управління (відділу) та його заступники несуть персональну відповідальність за організацію роботи управління (відділу), зобов`язані забезпечити дотримання службової дисципліни, підлеглими особами, виконання ними обов`язків належним чином, контролювати їх діяльність.
Таким чином, встановлення фактів неналежної роботи управління (відділа), порушення підлеглими особами вимог дисциплінарного статуту та безпосередньо законів, а також підзаконних актів під час роботи, може мати наслідком притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника та його заступника управління (відділа), як осіб відповідальних за організацію та контролю за роботою управління (відділу).
Суд акценту увагу, що за змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №808/1089/17 керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.
Так, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що порушення службової дисципліни були допущені окремими поліцейськими відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП внаслідок бездіяльності, зокрема, заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 , що виразилося у відсутності контролю за діями підлеглого особового складу та призвело до порушення ними службової дисципліни, зокрема, порушення строків внесення інформації до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП за протоколами про адміністративні правопорушення, порушення строків надсилання до суду для розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, неналежне складання протоколів про адміністративні правопорушення, що у свою чергу призвело до закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, несвоєчасне надсилання до виконавчої служби постанов по справам про накладення на правопорушників адміністративних стягнень у вигляді штрафу за постановами у справах про адміністративні правопорушення, що у свою чергу порушує головну мету адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім цього, підполковник поліції ОСОБА_1 не забезпечив контроль та перевірку наявності і ведення службової документації сектору превенції, зокрема накопичувальних справ щодо осіб які перебувають на профілактичних обліках у поліції, не здійснював гласний й негласний контроль за несенням служби особовим складом, зокрема перевірки несення служби конвойним нарядом, не організував та не контролював стан адміністративно- правозастосовної діяльності, не забезпечив неналежне виконання постанов суду про накладення стягнень у вигляді адміністративних арештів. Так, згідно посадової інструкції від 04.02.2025 № 50.1/657, заступник начальника з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного відділу поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, організовує роботу сектору превенції, забезпечує ефективне виконання покладених на нього завдань і функцій. Несе особисту відповідальність за виконання підлеглими своїх обов`язків, стан службової дисципліни, виконання завдань, визначених законодавством, повинен постійно контролювати їх. Разом з цим, необхідно зазначити, що в період з 07.02.2025 по 12.05.2025 посада начальника сектору превенції була вакантною та підполковник поліції ОСОБА_1 здійснював безпосередній контроль за службовою діяльністю сектору превенції.
Отже, встановленими в ході проведеного службового розслідування обставинами підтверджено недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-УІІІ, пунктів 3, 4, 5, 6, 7 частини 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УШ, пунктів 1, 3 розділу VII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, пунктів 5.24.2, 5.31, 5.33 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск, пункту 1 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, абзацу 1, 2, 4, 5, 6, 10, 13, 16, 21, 26, 28, 33 розділу «Завдання та обов`язки посадової інструкції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.02.2025 № 50.1/657, що виразилось у відсутності контролю за діями підпорядкованого особового складу, що у свою чергу призвело до порушення підлеглими службової дисципліни.
Позивачем ані в ході службового розслідування, ані під час розгляду справи судом не спростовано вказаних порушень.
За таких обставин, в ході судового розгляду справи висновки відповідача про допущення позивачем вищевказаних дисциплінарних проступків знайшли своє повне підтвердження. І ці дисциплінарні проступки вчинено саме позивачем, тож доводи останнього про те, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності виключно за дисциплінарні проступки, вчинені його підлеглими, а не ним, є безпідставними та спростовуються вищевказаними доказами та обставинами.
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
Суд зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Враховуючи тяжкість проступків, наслідки проступків, які, як правильно зазначив відповідач, призвели ще й до порушення службової дисципліни з боку підлеглих працівників позивача через незабезпечення останнім належного контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, та, відповідно, безпосередньо негативно вплинуло на результати діяльності всього очолюваного позивачем відділу поліції, а також враховуючи, що на момент проведення службового розслідування, за результатами якого винесено спірний наказ ГУНП у Дніпропетровській області №1758к від 15.08.2025 «Про притягнення окремих поліцейських відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області до дисциплінарної відповідальності» - ОСОБА_1 мав 3 діючих дисциплінарних стягнення: догана, відповідно до наказу ГУНП від 07.03.2025 року №462 к, сувора догана, відповідно до наказу ДРУП№2 від 08.05.2025 року №585 та попередження про неповну службову відповідність, відповідно до наказу ГУНП від 04.06.2025 року №1175 к, що підтверджується послужним списком позивача, а також суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді звільнення з займаної посади.
Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади є правомірним і пропорційним.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, частиною восьмою статті 19 статуту визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.
Водночас, застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.
Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, підстави для їх скасування відсутні.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади, відтак, підстави для їх задоволення також відсутні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст. ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 січня 2026 року.

Суддя І.В. Тулянцева