Справа № 380/15665/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 рокусправа №380/15665/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кухар Н.А. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ) від 28.05.2025 року № 57 про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з урахуванням періоду роботи з 01.06.1988 по 31.12.2003 в Кам`янка-Бузькій ЦРЛ Львівської області на посаді кабінетної медсестри психіатричного кабінету поліклініки в подвійному розмірі.

- судові витрати стягнути в порядку ст. 139 КАС України.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Відповідач) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 21 травня 2025 року позивач звернулася до Відповідача зі заявою про зарахування до її трудового стажу періоду роботи на посаді кабінетної медсестри психіатричного кабінету поліклініки до 01.01.2004 року у подвійному розмірі за періоди з 01.06.1988 року по 31.12.2003 в Кам`янка-Бузькій ЦРЛ Львівської області. Рішенням від 28 травня 2025 року ГУПФ України у Житомирській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно чинного законодавства, мотивуючи відсутністю такого права. Вважає таку відмову протиправною, так як суперечить законодавству України.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду відзиви на позов, у яких позов не визнав. Зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області прийнято рішення про відмову позивачці в перерахунку пенсії, тому Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не може бути відповідачем у справі. Крім того, зазначає, що позивачка не працювала в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги, а отже відсутнє право для зараховування пільгового стажу роботи у подвійному розмірі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області відзив до суду не подав.

Ухвалою судді від 04.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву у справі №380/15665/25.

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (адреса: 10003, Житомирська обл., м. Житомир., вул. Ольжича, буд. 7, ).

Дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

21 травня 2025 року Позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії, яку скеровано для розгляду у Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області № 57 від 28 травня 2025 року відмовлено в перерахунку пенсії позивачці згідно чинного законодавства в зв`язку з відсутністю права.

Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших чинних нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок призначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 10583 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 зазначеного Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), статтею 48 Кодексу законів про працю України, пунктом 1 Постанови КМУ № 637 та пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно із статтею 60 Закону України № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.

Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Відповідно до трудової книжки позивачка з 01.06.1988 р переведення на посаду кабінетної медсестри психіатричного кабінету поліклініки в Кам`янка-Бузькій ЦРЛ (наказ №69 від 25.05.1988), де працює до теперішнього часу.

Отже, Кам`янка-Бузькій ЦРЛ як лікарняний заклад призначена для надання психіатричної допомоги і в розумінні ст. 60 Закону України №1788 є закладом з надання психіатричної допомоги.

Робота позивачки у психіатричному кабінеті поліклініки відповідачем не спростовується.

Таким чином, зарахування стажу в подвійному розмірі з 01.06.1988 по 31.12.2003, передбачене статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17.

Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 по справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788, вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, то він мав би виключити із Закону України Про пенсійне забезпечення усі інші положення, чого зроблено не було.

Стаття 60 Закону України №1788 та інші норми чинного законодавства не містять виключень та обмежень щодо певного переліку психіатричних закладів охорони здоров`я, а вищевказана норма ст. 60 розповсюджується на всіх працівників та посади у закладах з надання психіатричної допомоги.

Відтак, оскільки даними наявної трудової книжки підтверджується, що позивачка працювала у вказаному медичному закладі, зарахування відповідачем до страхового стажу роботи позивачки з 01.06.1988 по 31.12.2023 у психіатричному кабінеті поліклініки в Кам`янка-Бузькій ЦРЛ має бути здійснено у подвійному розмірі.

Судом враховані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20, прийнятій за наслідками апеляційного перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у зразковій справі.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській від 28.05.2025 року № 57 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01.06.1988 по 31.12.2003 в Кам`янка-Бузькій ЦРЛ Львівської області на посаді кабінетної медсестри психіатричного кабінету поліклініки в подвійному розмірі то така до задоволення не підлягає, так як є передчасною.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ) від 28.05.2025 року № 57 про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволення інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКухар Наталія Андріївна