Справа № 160/8117/25
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/8117/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Говорова Андрія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в адміністративній справі №160/8117/25 (головуючий суддя першої інстанції Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.03.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття його на військовий облік та зобов`язати відповідача прийняти рішення про зняття його з військового обліку як військовозобов`язаного;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не проставлення у його військово-обліковому документі відповідної відмітки про зняття його з військового обліку військовозобов`язаного, зобов`язати вчинити дії, а саме - проставити у його військово-обліковому документі відповідну відмітку про зняття з військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправну бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про зняття позивача з військового обліку військовозобов`язаного, оскільки відповідно до штампу у військовому квитку з 29.05.2014 року він знятий з військового обліку згідно наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року Індустріально-самарським об`єднаним районним військовим комісаріатом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував очевидне порушення відповідачем діючого порядку постановки на облік, у результаті чого позивача взято на військовий облік без його особистої присутності, без наявності паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон та військовооблікового документа, який не був втрачений, проте жодної оцінки такому порушенню з боку відповідача не надано, хоча і зазначено про існування такого порядку у рішенні.

Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до штампу у військовому квитку серії НОМЕР_1 з 29.05.2014 року знятий з військового обліку згідно наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року Індустріально- ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11.09.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про внесення даних до єдиного електронного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо зняття його з військового обліку.

Відповідач листом від 26.09.2024 року №245/18084 повідомив, що позивача відповідно до висновків ВЛК було визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено здатним у воєнний час та відповідно до цього рішення його було знято з військового обліку військовозобов`язаних в мирний час. Враховуючи, що на цей час указом Президента на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, то позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних.

Не погодившись і з діями відповідача, оскаржив такі дії до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232) закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Згідно частини п`ятої статті 1 Закону №2232 від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону №2232 встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із абзацом 2 частини другої статті 2 Закону №2232 проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №2232 (в редакції до18.05.2024 року) встановлено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу (абзац восьмий).

Згідно з положеннями статті 27 Закону №2232 (в редакції до 18.05.2024 року) у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органа інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військовооблікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 15.10.2009 року ОСОБА_1 за висновком військово-лікарської комісії визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час за гр.І ст.62в Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року.

У зв`язку з вказаним позивач був знятий військового обліку на підставі ст.37 Закону №2232 (в редакції до 18.05.2024 року) за рішенням Міністерства оборони України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX, який набув чинності 18.05.2024 року, внесено зміни до Закону №2232.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №2232 визначено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.

З урахуванням наведеного встановлено, що законодавець відокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку». При цьому при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.

Як зазначалось вище, і це не заперечується позивачем, останній був саме знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку із визнанням військово-лікарською комісією його обмежено придатним до військової служби на підставі ст. 62в, графи 1 Наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства в сукупності з встановленими обставинами у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не був виключений з військового обліку, а був знятий з нього на підставі Наказу МОУ №402, про що у військовому квитку проставлена відповідна відмітка про зняття з військового обліку, як вірно зазначив і суд першої інстанції.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.12.2017 року №684 «Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних» зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які: були засуджені до позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та відбували покарання в установах відбування покарань; за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки.

Таким чином, починаючи з 13.02.2018 року, громадяни України, яких визнано ВЛК непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час (окрім через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками) мають перебувати на військовому обліку.

Законом України «Про внесення змін до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року №4235-IX визначено Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (Відомості Верховної Ради України, 2024 року, №22, ст.196) викласти в такій редакції:

« 2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Оскільки позивача було саме знято з військового обліку, а не виключено з нього, тому останній відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини першої статті 37 Закону №2232 взятий на військовий облік військовозобов`язаних як знятий з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Говорова Андрія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в адміністративній справі №160/8117/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в адміністративній справі №160/8117/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко