Справа № 240/21065/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

14 січня 2026 року

м. Київ

справа №240/21065/24

адміністративне провадження № К/990/55311/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року (суддя Приходько О.Г.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року (колегія у складі суддів Ватаманюка Р.В., Курка О.П., Боровицького О.А.)

у справі № 240/21065/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФ України в Житомирській області, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» (надалі - Постанова № 713);

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду від 22.03.2024 у справі № 240/221/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалами від 13.11.2024 Житомирський окружний адміністративний суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ГУ ПФ України в Житомирській області за період з 01.07.2021 по 27.04.2024 та відкрив провадження в адміністративній справі за вказаним позовом в частині позовних вимог, що виникли за період з 28.04.2025.

Надалі Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 02.04.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2025, позов задовольнив частково. А саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.05.2024 доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.05.2024 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

29.12.2025 ГУ ПФ України в Житомирській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2025, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 6 ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки уповноваженого органу, з урахуванням 2000 грн згідно з Постановою № 713, починаючи з 01.05.2024.

Житомирський окружний адміністративний суд в ухвалі від 13.11.2024 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У контексті наведеного Суд зауважує, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Проте ГУ ПФ України в Житомирській області у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики. Натомість подана скарга містить лише формальне цитування положень пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України без наведення конкретних фактів чи аргументів на підтвердження того, що ця справа дійсно має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Загалом зміст доводів касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що не узгоджується із правовим визначенням заявлених скаржником підстав касаційного оскарження та у силу приписів ст. 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на це Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 сформував правову позицію у подібних спірних правовідносинах про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз. 3 п. 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 600/870/22-а та від 04.04.2023 у справі № 380/25987/21, від 18.04.2023 у справі № 560/6528/22, від 24.05.2023 у справі №400/2732/22, від 11.06.2024 у справі № 320/11742/22, від 28.10.2025 у справі № 320/8377/24.

Водночас ГУ ПФ України в Житомирській області не наводить умотивованих аргументів щодо необхідності відступу від таких висновків Верховного Суду щодо застосування норм права.

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі № 240/21065/24 відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду, та виходив з того, що перерахунок пенсії позивача здійснений на виконання судового рішення від 22.03.2024 у справі № 240/221/24 з 01.04.2019 фактично відбувся після 01.03.2018. За наслідками такого перерахунку позивачу з 01.07.2021 не нараховувалася та виплачувалася доплата до пенсії у розмірі 2000 грн, а після того припинено. Суд апеляційної інстанції погодився з правильністю висновків суду першої інстанції про те, що такий перерахунок здійснено на виконання рішення суду з метою саме відновлення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на яке виникло у нього ще до 01.03.2018. Враховуючи наведене, зазначений перерахунок не може розглядатися як підстава для припинення чи невиплати доплати в розмірі 2000 грн.

Покликання скаржника на порушення судами при розгляді справи № 240/21065/24 приписів ст. 122 КАС України не заслуговують на увагу, оскільки вчинені без урахування ходу розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ГУ ПФ України в Житомирській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 240/21065/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя С.Г. Стеценко