Справа № ЗД/460/3/26
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення доказів

14 січня 2026 року Р і в н е№ЗД/460/3/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Т.О. Комшелюк, розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду 12.01.2026 надійшла заява ОСОБА_1 (надалі заявник) про забезпечення доказів, в якій заявник просить: 1) забезпечити докази шляхом ретельної фіксації фактичного стану об`єктів, а саме: споруди-перешкоди некапітального характеру з бетонних блоків; спеціального технічного засобу примусової зупинки транспортних засобів; дорожнього покриття у зоні їх розміщення та використання; 2) доручити виконання ухвали суду відділенню поліції № 2 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області; 3) зобов`язати виконавця ухвали провести фіксацію фактичного стану зазначених об`єктів із складанням детального акта фіксації та обов`язковою фотофіксацією, з відображенням усіх фактичних обставин, що мають значення для подальшого судового розгляду; 4) прямо зазначити в ухвалі суду, що під час складання акту фіксації фактичного стану виконавець ухвали зобов`язаний діяти у суворій відповідності до переліку питань, наведеного у таблиці, доданій до цієї заяви, та не відступати від нього шляхом узагальнення, пропуску окремих пунктів або заміни конкретних відповідей формальними формулюваннями; 5) зобов`язати виконавця ухвали здійснити фіксацію також щодо осіб, які постійно або епізодично перебувають при споруді-перешкоді, в частині встановлення: їх приналежності або неприналежності до відповідних державних органів; юридичного (службового) статусу таких осіб; характеру та обсягу повноважень, у межах яких вони здійснюють перебування та дії при споруді; суб`єкта владних повноважень, від імені якого такі повноваження реалізуються. При цьому така фіксація має здійснюватися без встановлення та фіксації персональних даних фізичних осіб, якщо це не є необхідним для досягнення мети забезпечення доказів, у межах та відповідно до переліку питань, визначених у таблиці, із обов`язковим зазначенням: фактичного суб`єкта, який здійснив створення (встановлення) споруди-перешкоди; фактичного основного користувача цієї споруди; суб`єкта, який здійснює фактичний контроль за її використанням. 6) зобов`язати виконавця ухвали здійснити заповнення таблиці з переліком питань в електронній формі (машинописно), що забезпечує можливість використання поля «Відповідь / опис» у повному необхідному обсязі, з автоматичним розширенням відповідних полів, для надання розгорнутих, конкретних та змістовних відповідей на кожне питання, що унеможливлює скорочення або формалізацію відповідей та забезпечує читабельність і повноту зафіксованих обставин; 7) встановити строк 10 (десять) календарних днів з дня постановлення ухвали для її виконання та подання до суду акту фіксації, фотоматеріалів і супровідних відомостей; 8) зобов`язати долучити акт фіксації, фотоматеріали та інші отримані матеріали до матеріалів судової справи та надати заявнику доступ до них через систему «Електронний суд». В обґрунтування заяви про забезпечення доказів зазначено, що заявник готує адміністративний позов. Позовна заява перебуває на стадії підготовки, щодо дій та/або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, пов`язаних з елементами об`єктів, які становитимуть предмет майбутнього адміністративного позову, а саме з фактичним розміщенням, використанням та утриманням споруд-перешкод некапітального характеру з бетонних блоків, а також спеціального технічного засобу примусової зупинки транспортних засобів, розміщених безпосередньо на проїзній частині автомобільної дороги державного значення. Для забезпечення повноти та ефективності майбутнього судового захисту необхідним є отримання належного фактичного ґрунтування щодо елементів об`єктів, з якими пов`язані дії та/або бездіяльність суб`єктів владних повноважень, що становитимуть предмет майбутнього оскарження, оскільки без процесуально зафіксованих даних про їх первинний фактичний стан неможливо належним чином сформувати та обґрунтувати предмет і підстави адміністративного позову. Крім того, для належного визначення відповідача (відповідачів) у майбутньому адміністративному позові, необхідним є встановлення фактичного суб`єкта, який здійснив створення (встановлення) споруди-перешкоди, а також фактичного основного користувача цієї споруди-перешкоди, оскільки саме такі обставини мають істотне значення для визначення належного кола суб`єктів владних повноважень, дії та/або бездіяльність яких підлягатимуть оскарженню. Фіксації підлягає фактичний стан об`єктів, розміщених на автомобільній дорозі державного значення М-07 (Е373), 246км+300м. Зазначена ділянка розташована за межами населеного пункту, на північно-західній околиці н. п. Дерть Рокитнянського району Рівненської області, у лісистій місцевості, на прямій ділянці дороги, поблизу місця відпочинку «Ствига». Орієнтовні географічні координати місця розташування об`єктів: 51.192020, 27.400611, оскільки саме у зазначеному місці 25.11.2025 року близько 17:00 відбулася фактична зупинка транспортного засобу заявника, що безпосередньо пов`язано із застосуванням спірних об`єктів. Зазначена локація та прив`язка до автодороги М-07 (Е373), км246+300 є ідентичними відомостям, зазначеним у матеріалах адміністративної справи № 571/3436/25, розглянутої за протоколом ДПСУ, що підтверджує сталість та незмінність місця події.

Ухвалою суду від 12.01.2026 заяву про забезпечення доказів призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.01.2026 о 09:00год.

13.01.2026 до суду надійшла заява від заявника про розгляд заяви без його участі.

Інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, судом із матеріалів поданої заяви, не встановлено.

На підставі положень частини 3 статті 117 КАС України неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе провести розгляд заяви про забезпечення доказів в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про забезпечення доказів, суд виходить із наступного.

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини 1 якої, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом зобов`язання вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 09.10.2019 № 9901/385/19 (11-929заі19).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Подана заявником заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази про забезпечення яких останній порушує питання, можуть бути демонтовані, змінені, замінені, переміщені або приведені в іншу конфігурацію, у тому числі без застосування спеціальних будівельних технологій чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів убачається, що заявлені вимоги по суті - необґрунтовані. Обставини, які, на думку заявника, вказують на наявність ризику втрати цих доказів, полягають у тому, що вони перебувають поза контролем заявника, а не того, що такі докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

З огляду на те, що під час розгляду заяви заявника не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик їх втрати, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення доказів, внаслідок чого у задоволенні заяви про забезпечення доказів належить відмовити.

Керуючись статтями 114-117, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі ЗД/460/3/26, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 14 січня 2026 року

Суддя Т.О. Комшелюк