Справа № 120/15954/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15954/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

12 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Вінтехпостач" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємствоа "Вінтехпостач" звернулося до суду з позовом, у якому просило:

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000229/2 від 07.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2024/001025.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перевезення товару, відповідно договору на транспортне обслуговування від 01.07.2024 № 1488 здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровінтехпостач", директором даного товариства є ОСОБА_1 , він - же є і засновником Приватного підприємства "Вінтехпостач". В довідці про транспортні витрати від 02.08.2024 № 27, підписаній директором ТОВ "Агровінтехпостач" Бігуном Іваном Васильовичем, не пропорційно розділені витрати на транспортування за кордоном і по території України, а саме: Варшава (Польща) -м/ п Краківець 15 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 413,6 км;м/п Краківець м.Вінниця (Україна) 26 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 441,3 км. Даний факт може свідчити про заниження митної вартості товару шляхом заниження витрат на транспортування за кордоном, які на умовах поставки FCA м.Варшава, включаються у вартість товару.

Крім того, відповідач зауважує, що декларантом додатково надано рахунок-проформу №12 від 12.07.2024, в якій відсутні умови поставки, договір про транспортне обслуговування №1488 від 01.07.2024, рахунок № 714 від 05.08.2024, прайс-лист від 02.07.2024, додаткову угоду № 1 від 22.04.2024, якою було змінено умови поставки з FCA м. Мажейкяй на умовах поставки FCA PL WARSZAWA.

Своїм повідомленням б/н від 06.08.2024 декларант відмовився від надання додаткових документів. Жодного додаткового документу, зазначеного в ч.3 ст. 53 МКУ, окрім прайс-листа від 02.07.2024, на вмотивовану вимогу митного органу та з переліку документів, зазначених в ч. 3 ст. 53 МКУ, декларантом не надано.

Враховуючи викладене митну вартість товару не може бути визначено за ціною договору та було правомірно скориговано.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 19.05.2022 між ПП "Вінтехпостач" (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (Контракт) № 22/51-UA з ЗАТ "Юбана" (продавець).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар - сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї, далі -продукцію.

За пунктом 1.2 Контракту, найменування товару, кількість, ціна за одиницю, загальна сума по кожній партії вказується в розрахунку-фактурі. Розрахунок-фактура та аванс є невід`ємною частиною Контракту.

Згідно пункту 2.1. ціна на продукцію встановлено в Євро.

Ціна за одиницю товару (Без ПДВ), загальна сума кожної партії товару узгоджується із покупцем та вказується в окремих рахунках-фактурах на аванс до Контракту. (п.2.2).

Ціна контракту складає 500000 Євро (п.2.3).

Згідно п.2.5. Контракту ціна фіксується виставленим рахунком-фактури Покупцю і може залишатися незмінною строком на 15 календарних днів з моменту підписання специфікації до даного Контракту.

У відповідності до розділу 4 Контракту, покупець здійснює 100% передоплату за відвантажений Товар згідно рахунку - фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Оплата кожної партії Товару здійснюється шляхом безготівкового порахунку грошових засобів на розрахунковий рахунок покупця.

Оплата здійснюється в Євро (EUR). Оплата кожної партії продукції здійснюється шляхом безготівкового розрахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

За додатковою угодою від 22.04.2024 № 1 до Контракту від 19.05.2022 № 22/51-UA поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA м. Варшава, у відповідності з правилами Інкотермс редакції 2020 року.

Відповідно до умов Контракту та рахунку-проформи (рахунок-фактури на аванс) від 16.07.2024 № 24UAJ00529 сторонами було погоджено кількість Товару 7 488 шт. та вартість на суму 45 832,47 EUR.

Покупець здійснив оплату Товару згідно платіжного документа від 15.07.2024 № 103 на суму 45 832,47 EUR.

З метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг товарів разом з митною декларацією від 06.08.2024 № 24UA39U4 подано митному органу наступні документи: Рахунок - фактури (інвойс) від 16.07.2024 №24UAJ00529, Автотранспортна накладна від 02.08.2024 CMR3981, Сертифікат походження товару від 16.07.2024 LT22433246 , Банківський платіжний документ № 103 від 15.07.2024, довідка про транспортні витрати № 90 від 02.08.2024; прайс-лист від 02.07.2024; контракт 22-51-UA від 19.05.2024; копію митної декларації 24LTSG40000214ЕB4 від 17.07.2024; копію митної декларації 24UA39U4 від 06.08.2024.

Також, на виконання вимог митного органу позивач подав додаткові документи: рахунок-проформу № 12 від 12.07.2024; додаткову угоду № 1 від 22.04.2024; Договір (контракт) про перевезення № 1488 від 01.07.2024; рахунок № 714 від 05.08.2024.

За результатами розгляду поданих документів митним органом винесено картку відмови у прийнятті митної декларації № UA401020/2024/001025 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000229/2, від 07.08.2024.

У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем наведено наступні обставини прийняття рішення:

- в поданих до митного оформлення платіжних документах встановлено, що оплата за товар у сумі 29951,95 Євро здійснено 15.07.2024, а інвойс № 24UAJ00529 виставлений 16.07.2024, тобто оплата здійснена раніше аніж був виставлений рахунок;

- у платіжних документах відсутнє посилання на поданий до митного оформлення інвойс (є посилання лише на контракт), тобто не можливо достовірно встановити, що наданні декларантом документи, що свідчать про оплату мають відношення до задекларованої партії товарів;

- ідентифікувати платіжне доручення б/н від 15.07.2024 на суму 45832,47 EUR з поставкою оцінюваного товару неможливо, оскільки контракт укладений на загальну суму 500000 Євро. Вказаний факт суперечить вимогам п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України;

- відповідно пункту 3.1 умов зовнішньоекономічного договору від 19.05.2022 №22/51-UA поставка продукції здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA м. Мажейкяй, проте декларантом ЕМД подано на умовах поставки FCA м. Межейкяй, проте декларантом ЕМД подано на умовах поставки FCA PL WARSZAVA. Перевезення товару, відповідно договору на транспортне обслуговування від 01.07.2024 № 1488 здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровінтехпостач", директором даного товариства є ОСОБА_1 , він - же є і засновником Приватного підприємства "Вінтехпостач". В довідці про транспортні витрати від 02.08.2024 № 27, підписаній директором ТОВ "Агровінтехпостач" ОСОБА_1 , не пропорційно розділені витрати на транспортування за кордоном і по території України, а саме: Варшава (Польща) -м/ п Краківець 15 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 413,6 км; м/п Краківець м.Вінниця (Україна) 26 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 441,3 км. Даний факт може свідчити про заниження митної вартості товару шляхом заниження витрат на транспортування за кордоном, які на умовах поставки FCA м. Варшава, включаються у вартість товару. На переконання митного органу даний факт може свідчити про заниження митної вартості товару шляхом заниження витрат на транспортування за кордоном, які на умовах поставки FCA Варшава включаються у вартість товару.

У рішенні зазначено, що декларантом додатково надано рахунок-проформу № 12 від 12.07.2024, в якій відсутні умови поставки, договір про транспортне обслуговування № 1488 від 01.07.2024, рахунок № 714 від 05.08.2024, прайс-лист від 02.07.2024, додаткову угоду № 1 від 22.04.2024, якою було змінено умови поставки з FCA м. Мажейкяй на умовах поставки FCA PL WARSZAWA.

Своїм повідомленням б/н від 06.08.2024 декларант відмовився від надання додаткових документів. Жодного додаткового документу, зазначеного в ч. 3 ст. 53 МКУ, окрім прайс-листа від 02.07.2024, на вмотивовану вимогу митного органу та з переліку документів, зазначених в ч. 3 ст. 53 МКУ, декларантом не надано.

Враховуючи вищевикладене, положення ч. 6 ст. 54 МКУ та те, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності, а також положення розділу 1 договору від 19.05.2022 № 22/51-UA та невідповідність таким положенням заявленої митної вартості товару, митну вартість товару не може бути визначено за ціною договору та було скориговано.

У спірному рішенні вказано, що: Джерелом числового значення митної вартості товару № 29 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 23 з рівнем митної вартості 2,26 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 44 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 36 з рівнем митної вартості 3,91 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 46 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 37 з рівнем митної вартості 5,71 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 47 є оформлений за ЕМД від 11.07.2024 № UA205140/2024/044056 товар № 17 з рівнем митної вартості 4,82 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 48 є оформлений за ЕМД від 31.05.2024 № UA100120/2024/215352 товар № 66 з рівнем митної вартості 6,3 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару №49 є оформлений за ЕМД від 18.05.2024 № UA209120/2024/013942 товар № 78 з рівнем митної вартості 4,81 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару №51 є оформлений за ЕМД від 09.05.2024 № UA209170/2024/038179 товар № 20 з рівнем митної вартості 5,73 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару №52 є оформлений за ЕМД від 31.05.2024 № UA209120/2024/015285 товар № 71 з рівнем митної вартості 6,62 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 53 є оформлений за ЕМД від 13.06.2024 № UA204020/2024/015597 товар № 46 з рівнем митної вартості 4,05 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 54 є оформлений за ЕМД від 13.06.2024 № UA204020/2024/015597 товар № 47 з рівнем митної вартості 4,79 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 55 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 41 з рівнем митної вартості 5,34 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 56 є оформлений за ЕМД від 24.06.2024 № UA205140/2024/040422 товар № 23 з рівнем митної вартості 6,64 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 57 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 42 з рівнем митної вартості 5,71 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 60 є оформлений за ЕМД від 14.05.2024 № UA401020/2024/026986 товар № 43 з рівнем митної вартості 4,64 Євро за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару № 61 є оформлений за ЕМД від 25.05.2024 № UA209230/2024/047784 товар № 155 з рівнем митної вартості 4,72 Євро за кг.

Вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товару прийнято, а картку відмови видано з порушенням вимог законодавства України, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 49 МК України митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 4 та 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.

Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, до якої приєдналася Україна.

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи й торгівлю первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

При цьому, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17, від 24.10.2019 у справі № 815/7158/15.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17 перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з основним методом (ціною договору). Повноваження контрольного органу витребувати додаткові документи стосується лише тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх документів, визначених статтею 53 цього Кодексу.

У постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625 Верховний Суд зауважив, що Митний орган у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме на митний орган покладено обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їхньої перевірки на підставі наданих декларантом документів, зокрема, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей.

У постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18 Верховний Суд зазначив, що неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не призводить до негативних правових наслідків. Неподання таких документів може зумовити відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митної вартості товарів, якщо в контрольного органу будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

У оскарженому рішенні у якості фактичних підстав прийняття відповідач вказав наступне:

- в поданих до митного оформлення платіжних документах встановлено, що оплата за товар у сумі 29951,95 Євро здійснено 15.07.2024, а інвойс № 24UAJ00529 виставлений 16.07.2024, тобто оплата здійснена раніше аніж був виставлений рахунок;

- у платіжних документах відсутнє посилання на поданий до митного оформлення інвойс (є посилання лише на контракт), тобто не можливо достовірно встановити, що наданні декларантом документи, що свідчать про оплату мають відношення до задекларованої партії товарів;

- ідентифікувати платіжне доручення б/н від 15.07.2024 на суму 45832,47 EUR з поставкою оцінюваного товару неможливо, оскільки контракт укладений на загальну суму 500000 Євро. Вказаний факт суперечить вимогам п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України;

- відповідно пункту 3.1 умов зовнішньоекономічного договору від 19.05.2022 №22/51-UA поставка продукції здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA м. Мажейкяй, проте декларантом ЕМД подано на умовах поставки FCA м. Межейкяй, проте декларантом ЕМД подано на умовах поставки FCA PL WARSZAVA. Перевезення товару, відповідно договору на транспортне обслуговування від 01.07.2024 № 1488 здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровінтехпостач", директором даного товариства є ОСОБА_1 , він - же є і засновником Приватного підприємства "Вінтехпостач". В довідці про транспортні витрати від 02.08.2024 № 27, підписаній директором ТОВ "Агровінтехпостач" ОСОБА_1 , не пропорційно розділені витрати на транспортування за кордоном і по території України, а саме: Варшава (Польща) -м/ п Краківець 15 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 413,6 км;м/п Краківець м.Вінниця (Україна) 26 000,00 грн, відстань згідно Гуглкарт 441,3 км. Даний факт може свідчити про заниження митної вартості товару шляхом заниження витрат на транспортування за кордоном, які на умовах поставки FCA м.Варшава, включаються у вартість товару. На переконання митного органу даний факт може свідчити про заниження митної вартості товару шляхом заниження витрат на танспортування за кордоном, які на умовах поставки FCA Варшава включаються у вартість товару.

Щодо вказаних висновків відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що 19.05.2022 між ПП "Вінтехпостач" (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (Контракт) № 22/51-UA з ЗАТ "Юбана" (продавець).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар - сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї, далі -продукцію.

У п. 1.2 Контракту визначено, найменування товару, кількість і ціна вказані в рахунку-фактури на аванс на кожну поставку окремо. Дані рахунку-фактури на аванс є невід`ємною частиною Контракту та мають юридичну силу, ціна на товар вказана у евро.

Відповідно до п.2.2. ціна за одиницю товару вказується в окремих рахунках-фактурах на аванс.

Ціна контракту складає 500000 Євро (п.2.3).

Згідно із п. 2.5. Контракту ціна фіксується виставленим рахунком-фактури Покупцю і може залишатися незмінною строком на 15 календарних днів з моменту підписання специфікації до даного Контракту.

У матеріалах справи наявна проформа інвойс (рахунок-фактура на аванс) від 16.07.2024 № 24UAJ00529, згідно із якою кількість товару 7488 та вартість партії товару має становити 45832,47 EUR.

При цьому, проформа-інвойс - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним та надалі може змінюватись.

Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними та до нього ще можуть бути внесені зміни. Наприклад, сторони можуть змінити дані щодо кількості чи моделей, типу того чи іншого товару.

Інвойс з остаточними змінами та узгодженими даними вже формуватиме комерційний інвойс, який і використовується для митної декларації під час продажу товарів, експортованих через міжнародні кордони.

Варто зауважити, що у даному ж випадку, заявлена митна вартість товару відповідає тій, що відображена в комерційному інвойсі від 16.07.2024 № 24UAJ00529.

Факт повної сплати визначеної у ньому вартості товарів на суму 45932,47 EUR підтверджується платіжним дорученням від 15.07.2024 № 103.

Обставин, які б свідчили про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей, які б мали вплив саме на правильність визначення митної вартості, в оскаржуваному рішенні наведено не було.

Доводи відповідача про те, що в поданих до митного оформлення платіжних документах встановлено, що оплату за товар 15.07.2024, а вищезазначений інвойс виставлений 16.07.2024, тобто оплата здійснена раніше аніж був виставлений рахунок правильно відхилені судом першої інстанції, оскільки митним органом не обґрунтовано яким чином вказане впливає на митну вартість товару, чи які складові митної вартості внаслідок здійснення передоплати товару не підтверджено.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15 вказав, що у процедурі контролю за митною вартість товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В той же час, умови, терміни та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, а тому відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю.

Позивачем на вимогу відповідача було надано ряд додаткових документів, однак, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів

Факт неподання декларантом додаткових документів, без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви щодо визначення числового значення митної вартості, став підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином вони позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Зі змісту Контракту від 19.05.2022 №22/51-UA слідує, що всі зміни і доповнення до цього контракту оформлені і підписані належним чином мають юридичну силу. Відповідно до вимог п. 7.1 контракту ТОВ "Вінпостач" та ЗАТ "Юбана" 19.05.2024 було укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту №22/51-UA від 19.05.2022, якою були внесені зміни до пункту 3 Контракту та відповідно п. 3.1 викладений в наступній редакції:

- п.3.1 поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA м. Варшава у відповідності до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2020 року.

На виконання зазначених вище умов Контракту за наслідками поставки складено міжнародну транспортну накладну CMR3981 від 02.08.2024.

Отже, подані декларантом документи не викликають сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. Водночас підстави для корегування митної вартості, на які посилався відповідач в оскаржуваному рішенні, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Доводи відповідача про те, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності є безпідставними, відтак вимога про надання декларантом додаткових документів згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України не є правомірною, оскільки усі необхідні документи уже були в наявності у митного органу.

Отже, декларантом було надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують задекларовану ціну товару, і у митниці не було об`єктивних підстав витребувати додаткові документи.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд зауважує, що наявні у матеріалах справи документи достатні для підтвердження заявленої позивачем митної вартості та дозволяють визначити митну вартість за ціною договору, а доводи відповідача не свідчать про заниження такої вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

Отже, із системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №160/9473/19, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Встановлено, що у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів використано відомості з інших митних декларацій.

Разом з цим, оскаржуване рішення не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару за зазначеними митними деклараціями, що не дає можливості пересвідчитися у правильності визначення такої митної вартості відповідачем.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.