Справа № 191/15/26
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/15/26
Провадження № 2-а/191/1/26
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

14 січня 2026 року м. Синельникове

суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) про оскарження постанови державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) про оскарження постанови державного виконавця, яким просив скасувати постанову головного державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) Бігми Г.О. про стягнення з нього подвійної суми штрафу у розмірі 68 000,00 грн.

У позові зазначив, що 27.10.2025 року головний державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) Бігма Г.О. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74950920 на підставі постанови Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 в адміністративні справі №186/1795/25 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 34000,00 грн.

Додатки до позову не містять копії вказаного судового рішення, однак із Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і на нього накладений штраф у розмірі 34000,00 грн. Постанова суду не оскаржена і набрала законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, дійшов висновку про необхідність передати справу на розгляд іншого суду (за предметною підсудністю) з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з матеріалами справи, предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення подвійної суми штрафу, яка винесена старшим державним виконавцем Бігмою Г.О. на виконання постанови Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Тобто, оскаржувана постанова державного виконавця стосується примусового виконання судового рішення про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, отже, рішення, яке знаходиться на виконанні, ухвалене не відповідно до КАС України. При цьому, такі справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши зміст позовних вимог, суддею встановлено, що спір виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (дій).

Згідно з ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Згідно з ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

У відповідності до вимог ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

У той же час, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, норми цієї статті є спеціальними при розгляді справ щодо оскарження рішень державного виконавця в адміністративних справах.

Так, відповідно до частини першої ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У силу вимог частини п`ятої статті 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Зазначена норма процесуального закону вказує на підсудність справ, предметом позову в яких є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Тобто, в контексті спірних правовідносин місцевому загальному суду як адміністративному суду підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів ухвалених в порядку КАС з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, оскільки у даній справі позивач оскаржує постанову державного виконавця про накладення подвійного розміру штрафу в зв`язку з примусовим виконанням судового рішення (постанови місцевого загального суду) про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа, виданого на виконання рішення місцевого загального суду, ухваленого за результатом розгляду адміністративної справи адміністративним судом в порядку КАС України, дана справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відноситься до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа предметно не підсудна Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області, а підлягає передачі за предметною підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Також, слід зазначити, що виходячи з положень частини першої статті 20 КАС України місцевий суд не є уповноваженим на розгляд даної справи, і тому у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод він не є судом, встановленим законом щодо розгляду даної категорії справи, а згідно положень ст. 318 КАС України будь-яке рішення, ухвалене судом з порушенням правил предметної юрисдикції є незаконним і підлягатиме скасуванню.

Відповідно до ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 КАС України, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладене та, керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 20, 29, 248, 294, 295, 297 КАС України,-

постановив:

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) про оскарження постанови державного виконавця направити за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Чорна