Справа № 160/27363/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена абз. 1 п. п. 4 п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022р. № 168, за період з 14 квітня 2025 року по 06 серпня 2025 року;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду за період з 14 квітня 2025 року по 06 серпня 2025 рік в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно з урахуванням виплаченої додаткової винагороди за ці місяці.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він визнаний непридатним до військової служби у зв`язку з отриманням захворювання пов`язаного із захистом батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 22.07.2025 №2025-0722-1415-1727-0, а тому за період перебування на лікуванні має право на додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Така додаткова винагорода відповідачем не виплачена.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Посилаючись на норми Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» і Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, медичні виписки, відповідач звертає увагу на те, що позивач не отримував поранення (контузії, травми або каліцтва) , пов`язаного із захистом Батьківщини, та не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) , пов`язаним із захистом Батьківщини. Враховуючи викладене, у Військової частини НОМЕР_1 не було підстав включати ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за періоди перебування його на стаціонарному лікуванні у зв`язку з хворобою з 14 квітня 2025 року по 06 серпня 2025 року.
Ухвалою суду від 09.12.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
В період з 15.12.2025 по02.01.2026 суддя знаходилась у відпустці, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший робочий день виходу судді з відпустки.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом з 31.07.2024 у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до копії витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2025 №347, солдат ОСОБА_1 знаходився в розпорядженні командира, колишнього майстра відділення технічного обслуговування безпілотних авіаційних комплексів взводу технічного забезпечення батальйону безпілотних систем, звільнений наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23 серпня 2025 року №72-РС у відставку із припиненням строку контракту за підпунктом «б» пункту 3 (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З 23 серпня 2025 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.07.2025 №2025-0722-1415-1727-0 ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби на підставі ст. 23а графи ІІ Розкладу хвороб у зв`язку з отриманням захворювання, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме ідеопатична невропатія правих великогомілкових і малогомілкових нервів, ліковано оперативно: (18.04.2025) невроліз та декомпресія правого великогомілкового та малогомілкових нервів та встановлення постійного епіневрального нейростимулятора Нейсі ЗМ зі значними порушеннями функцій правої нижньої кінцівки.
Позивач перебував на лікуванні з 14.04.2025 по 06.08.2025, що підтверджується копіями виписок з медичної картки стаціонарного хворого медичних закладів.
З квітня 2025 по серпень 2025 на картковий рахунок позивача було перераховано грошове забезпечення, проте відповідно до банківської виписки від 15.09.2025 позивачу не було виплачено додаткову винагороду за період лікування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
Позивач вважає протиправними дії відповідача у ненарахуванні і невиплаті йому додаткової винагороди.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За приписами ст. 1-2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011 -ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).
Частинами 2-4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє на цей час.
Відповідно до п. 1-1 установлено, що на період воєнного стану:
За пунктом 1-2 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року №402 (Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).
У Довідці обов`язково зазначається: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є право позивача відповідно до Постанови №168 на нарахування й виплату збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні.
Виходячи зі змісту вищенаведених норм, збільшена до 100000 грн. на місяць додаткова винагорода виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їхнього здійснення.
Також у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Постанова Кабінету Міністрів України №168 направлена на виплату додаткової винагороди тим військовослужбовцям, які лікують саме поранення (контузію, травму, каліцтво) пов`язане із захистом Батьківщини, що носить разовий характер отримання, а не захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, яке є супутнім основному діагнозу або є наслідком (захворюванням) такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2024 у справі №380/20587/23 встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено вище судом позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Ізюмському районі, Борівській селищній територіальній громаді в періоди з 15.10.2024 по 02.12.2024, з 07.12.2024 по 29.12.2024, з 31.12.2024 по 16.01.2025, з 19.01.2025 по 24.03.2025, з 30.03.2025 по 08.04.2025, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2025 №14374, виданої на підставі: БР ТГр «КРЕМІННА» №2635т/БР/окп від 30.09.2024, журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 №100т. від 01.10.2024, наказу командира в/ч НОМЕР_1 №4209/ДСК від 16.10.2024, бойового наказу командира в/ч НОМЕР_1 №15т від 19.10.2024, БР командира в/ч НОМЕР_1 №182/дск/631/окп від 01.11.2024, БР ТНр «КРЕМІННА» №3376т/БР/окп від 30.11.2024.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №е5673 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» вбачається, що з медичної документації відомо, що під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації хворий поступово став відзначати пульсуючий, тягнучий, пекучий біль та судоми в правій нижній кінцівці, зниження рухливості у нижній кінцівці, слабкість в правій ступні. Оніміння правої верхньої кінцівки.

Разом з тим в матеріалах справи відсутня довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), з якої б вбачалось, що захворювання позивача стало наслідком отримання травми, отриманої під час захисту Батьківщини.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, слід дійти висновку, що перебування позивача на лікуванні в період з 14.04.2025 по 06.08.2025 не є підставою для проведення виплати додаткової винагороди у вказаний період .

За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню .

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона