Справа № 215/8592/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2026 рокуСправа № 215/8592/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та незаконним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради при отриманні заяви від 10.01.2024 року вх. №75 створювати штучні перешкоди для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати не створювати таких перешкод;

- визнати протиправним та незаконним рішення в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 року вх. №75.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року по справі №215/8592/25 адміністративну справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року, справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання діяльності протиправною в частині позовних вимог щодо встановлення наявності компетенції (позовна вимога №1).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви.

07 січня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків. Разом з цією заявою подано заяву про відвід судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у адміністративній справі №215/8592/25 визнано необґрунтованою, передано матеріали адміністративної справи №215/8592/25 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Наталії Василівни у справі №215/8592/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання діяльності протиправною.

Оцінюючи стан усунення недоліків позовної заяви суд зазначає наступне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року визначено такі недоліки позовної заяви як відсутність квитанції про сплату судового збору, заяви про поновлення строку звернення до суду.

Щодо сплати судового збору позивач вказав, що розмір судового збору в цій справі складає 3028,00 грн і він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350,00 грн, відповідно суд може звільнити позивача від сплати судового збору згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Також суд вказує, що позивачем є член малозабезпеченої родини, а предметом позову є захист соціальних прав.

Виходячи з принципу тлумачення в інтересах особи суд розглядає вказані доводи як заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки попри зазначення судом способу усунення недоліку позовної заяви шляхом подання саме клопотання про звільнення від сплати судового збору, таке клопотання позивачем не подано.

Суд зазначає, що позивач не вірно розрахував належний до сплати розмір судового збору. Як вже вказав суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1211,20 грн. Отже, 5% річного доходу позивача за попередній календарний рік мають бути меншими, ніж цей розмір судового збору. З наданих позивачем разом з позовною заявою доказів щодо його майнового становища вбачається, що сума 1211,20 грн складає менше ніж 5% від річного доходу позивача за 2024 рік, який складає 27344,19 грн. Така ставка збору складає лише 4,43% такого річного доходу.

При цьому судом наголошено на тому, що позивач не надав усіх належних доказів для вичерпної характеристики його майнового становища, в т.ч. не надано довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, навіть з наданих позивачем документів вбачалося, що майновий критерій для застосування пільг по сплаті судового збору (в т.ч. відстрочення або розстрочення його сплати) відсутній.

Суд констатує, що відсутні підстави як для звільнення від сплати судового збору, так і для відстрочення або розстрочення його сплати.

Щодо посилань позивача на те, що він є членом малозабезпеченої сім`ї суд зазначає, що докази наявності такого правового статусу позивачем не надані.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.

В свою чергу позивачем не вказано такий сукупний дохід саме сім`ї, а також не зазначено склад його сім`ї, не надано і відповідних доказів.

Щодо посилань позивача на те, що предметом спору є захист соціальних прав суд зазначає, що позивач не погоджувався з результатом розгляду його заяви. Відповідно, йдеться не про соціальне право позивача, а про політичне право (на звернення до органів державної влади та отримання відповіді на таке звернення). Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» предмет позову може оцінюватися лише після врахування майнового стану сторони, однак в цій справі позивач двічі ухилився від надання вичерпної характеристики свого майнового стану, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відповідних пільг по сплаті судового збору. В свою чергу навіть надані відомості свідчать про відсутність обставин, які дозволяють суду перейти до вирішення питання про надання пільг щодо сплати судового збору.

Отже, недолік позовної заяви щодо надання квитанції про сплату судового збору позивачем не усунуто, в т.ч. шляхом надання обґрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказане є окремою та самодостатньою підставою для повернення позовної заяви.

Щодо недоліку позовної заяви в частині неналежного клопотання про поновлення строку звернення до суду суд зазначає, що позивач фактично повторив виклад позовної заяви у відповідній частині, в зв`язку з чим суд повторює, що позивач оскаржував це ж рішення в межах справи №215/470/24 ще в січні 2024 року. Отже, позивач обізнаний про порушення своїх прав з січня 2024 року, в той час як цей позов подано 03.11.2025 року, тобто через майже 2 роки від дати обізнаності позивача про порушення своїх прав. Відповідно, строк звернення до суду пропущено.

Отже, недолік позовної заяви щодо пропуску строку звернення до суду без поважних підстав позивачем не усунуто.

Вказане є окремою та самодостатньою підставою для повернення позовної заяви.

Суд підкреслює, що неусунення кожного з вищевказаних недоліків позовної заяви є окремою та самодостатньою підставою для повернення позовної заяви. В свою чергу позивачем не усунуто усі недоліки позовної заяви, про які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Отже, станом на 15 січня 2026 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви. які визначено ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 133, 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та незаконним рішення - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко