Справа № 280/197/26
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

14 січня 2026 року Справа № 280/197/26 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Сіненка, буд. 12, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької митниці, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність начальника Запорізької митниці, який відмовляється вносити зміни до власної Постанови у справі про порушення митних правил № 0151/11200/19 від 26.11.2019 щодо пом`якшення відповідальності;

встановити порядок виконання судового рішення шляхом зобов`язання начальника Запорізької митниці внести зміни до Постанови у справі про порушення митних правил №0151/11200/19 від 26.11.2019 щодо пом`якшення відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Правила розмежування предметної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено ст. 20 КАС України.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 вказаної статті КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Суд звертає увагу, що правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів надають можливість на підставі предмета спору та суб`єктного складу сторін встановити адміністративний суд за першою інстанцією, який розглядатиме справу. Це кореспондується з принципами «res judicata», юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Мушта проти України»; §§ 47, 52 рішення у справі «Пономарьов проти України»).

У параграфі 2 глави 11 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Аналіз наведених норм вказує, що КАС України чітко визначає розмежування предметної юрисдикції між місцевими загальними судами як адміністративними судами та окружними адміністративними судами, зокрема у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, у позовній заяві позивачем ставиться питання про порушення начальником Запорізької митниці вимог Митного кодексу України під час прийняття постанови про порушення митних правил № 0151/11200/19 від 26.11.2019. Вказаною постановою 26.11.2019 за результатами розгляду справи про порушення митних правил Запорізькою митницею ДФС притягнуто декларанта ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 41607,96 грн.

Суд звертає увагу, що провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду у справах про порушення митних правил здійснюється у порядку передбаченому Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Розділом XIX Митного кодексу України визначено порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 529 Митного кодексу України визначено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, постанова митниці у справі про порушення митних правил оскаржується до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2020 по справі № 334/8470/19 провадження № 2-а/334/70/20, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020, У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови Запорізької митниці ДФС 26.11.2019 в справі про порушення митних правил №0151/11200/19 відмовлено у повному обсязі.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду (судді) у справі про порушення митних правил здійснюються у порядку, передбаченому Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та не належать до компетенції окружних адміністративних судів.

Спори з приводу рішень, дій чи бездіяльності митних органів у справах про порушення митних правил є справами про притягнення до адміністративної відповідальності та віднесені до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних.

Суд зауважує, що КАС України визначені особливості розгляду даної категорії спорів, яка, в силу наведених вище положень процесуального законодавства, не може бути предметом розгляду Запорізького окружного адміністративного суду.

Тобто даний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, але вирішення даного спору належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного суду.

Суд враховує, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої відповідно до ст. 318 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому предметно не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи зареєстроване місце проживання позивача, яке зазначене у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вирішення даного спору належить до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Запоріжжя, як адміністративного, а тому матеріали цієї адміністративної справи необхідно передати на розгляд цього суду.

Частиною 8 ст. 29 КАС України передбачено, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 20, 25, 29, 241, 248, 256, 286 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №280/197/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької митниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд Дніпровського районного суду м. Запоріжжя (вулиця Незалежної України, буд. 2, м. Запоріжжя, 69000).

Копію ухвали надіслати (вручити) позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак