Справа № 300/9002/25
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" січня 2026 р. справа № 300/9002/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , за змістом якого просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо нездійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за періодз листопада 2016 року по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити, індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо нездійснення перерахунку та виплати, індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.08.2019 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.08.2019 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України.

05.01.2026 представником відповідача до суду подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 29.08.2019 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.08.2019 № 235, та розмір виплат надбавки за особливості проходження військової служби, премії, передбачені наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.08.2019 № 235 позивач до суду не оскаржив. Водночас, позовні вимоги позивача стосуються розміру індексації грошового забезпечення, яка виплачувалась не при звільненні з військової служби, а щомісяця одночасно з виплатою грошового забезпечення. Зазначено, що з позовною заявою до суду позивач звернувся 12.12.2025, тобто через понад 6 років після його виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого, наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 КАС України.

Розглянувши дане клопотання та матеріали справи, суд зазначає на наступне.

Вирішуючи вказане клопотання представника відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3).

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд зазначає, що спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак, такі питання регулює Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першої та другої статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Так, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Однак, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд приходить до висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023.

Внаслідок чого, спірні в даній справі правовідносини, що стосуються невиплати належного грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28.02.2018 та за період з 01.03.2018 по 29.08.2019 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , то до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція статті 233 КЗпП, яка діяла на виникнення спірних правовідносин, тобто редакція яка не обмежує строк звернення працівника до суду з позовом щодо виплати всіх сум, які належали при звільненні.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголосив, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача та відсутність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.