Справа № 420/14968/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Одеса

Одеський кружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Київського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про вчинення певних дій,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа Київський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому позивач просить суд:

1.задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників,

2.виключити відомості відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Єдиного реєстру боржників.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що перевіркою в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено зареєстроване виконавче провадження №61498147 з примусового виконання постанови Ф-18551-50/У виданої 25.09.2019 ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ГУ ДПС в Одеській області боргу у розмірі 26815,79 грн. Згідно пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавче провадження №61498147, дата відкриття 18.03.2020, стан ВП: завершено. Повторно виконавчі документи до примусового виконання не пред`являлись. Однак, в Єдиному реєстрі боржників наявні відомості про боржника ОСОБА_1 , 18.03.2020 по ВП 61498147. В добровільному порядку Київський ВДВС відмовився виключити відомості про боржника - позивачку з Єдиного реєстру боржників та зняти арешти з майна, накладеного з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа.

Позивачка вважає, що оскільки виконавчі листи не були пред`явлені до примусового виконання повторно та за ними закінчились строки пред`явлення до виконання, діями позивача неможливо задовольнити вимоги стягувача, тобто у цьому конкретному випадку держави, відповідно неможливо виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 на підставі постанови виконавця про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників за заявою боржника, а відтак вирішення цього питання віднесено до компетенції суду. Стягувач не може пред`явити на даний момент виконавчий документ до виконання внаслідок пропуску строку пред`явлення, що створює для позивача статус постійного боржника, внаслідок чого порушуються права позивачки.

Ухвалою суду від 20.05.2025 прийнято до розгляду позов, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, судом було залучено до участі у розгляді даної справи в якості співвідповідача - Київський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідач - Київський ВДВС у місті Одесі Південного МРУ МЮ (м.Одеса) до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказуючи про хибність та безпідставність доводів та заявлених позивачкою вимог, просить відмовити у позові мотивуючи тим, що в провадженні Відділу перебувало виконавче провадження № 61498147, під час проведення виконавчих дій у якому, постановою державного виконавця від 13.04.2020 накладений арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; відомості внесені до відповідного реєстру. В подальшому. 18.09.2020 державним виконавцем Відділу, керуючись п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - "Закон № 1404- VIII"), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оригінал виконавчого документу направлений ГУ ДПС в Одеській області. Стягувачу роз`яснено право повторного звернення виконавчого документа до примусового виконання. При цьому, 06.10.2021 було відкрито виконавче провадження №67064237 з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ф-18551-50/У, виданої 19.02.2021 ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ГУ ДПС в Одеській області боргу - 14 003,66 грн. Зазначене виконавче провадження не завершено. Станом на теперішній час будь-які відомості про фактичне виконання ОСОБА_1 вимоги №Ф-18551-50/У або скасування (визнання таким, що не підлягає виконанню) зазначеного виконавчого документу, до Відділу не надходили.

Головне управління ДПС в Одеській області відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не надало.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

В провадженні Київського ВДВС у місті Одесі Південного МРУ МЮ (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 61498147 відкрите 18.03.2020 з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ф-18551-50/У, виданої 25.09.2019 ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ГУ ДПС в Одеській області грошової суми у розмірі 26 815,79 грн.

Під час проведення виконавчих дій з метою забезпечення виконання вимог рішення суду постановою державного виконавця від 13.04.2020 накладений арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; відомості внесені до відповідного реєстру.

18.09.2020 державним виконавцем Відділу, керуючись п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - "Закон № 1404- VIII"), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оригінал виконавчого документу направлений ГУ ДПС в Одеській області. Стягувачу роз`яснено право повторного звернення виконавчого документа до примусового виконання.

Як зазначила позивач у позовній заяві, перевіркою інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, зареєстроване виконавче провадження №61498147 з примусового виконання постанови Ф-18551-50/У виданої 25.09.2019 ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ГУ ДПС в Одеській області боргу у розмірі 26815,79 грн. Згідно пошуку виконавчих проваджень в АСВП виконавче провадження № 61498147, дата відкриття 18.03.2020 року стан ВП: завершено. Повторно виконавчі документи до примусового виконання не пред`являлись.

У зв`язку із вказаним, адвокатом Смирновим А. І., в інтересах ОСОБА_1 , була надіслана заява від 24.04.2024 року про виключення відомостей про позивачку як боржника з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту на майно за виконавчим провадженням №61498147 до Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За результатами розгляду указаної заяви, відповідач листом від 30.04.2025 №61573 повідомив про відсутність станом на 30.04.2025 встановлених законом підстав для виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з майна, накладеного з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, оскільки станом на час надання цієї відповіді, будь-які відомості про фактичне виконання ОСОБА_1 вимоги №Ф-18551-50/У від 25.09.2019, або скасування (визнання таким, що не підлягає виконанню) зазначеного виконавчого документа до Відділу не надходили.

Не погоджуючись із тим, що в Єдиному реєстрі боржників щодо позивачки наявні відомості як про боржника, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частини 1-2 статті 18 Закону № 1404-VIII).

За обставин цієї справи судом встановлено, що на виконанні у Київському ВДВС у місті Одесі Південного МРУ МЮ (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 61498147 відкрите 18.03.2020 з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ф-18551-50/У, виданої 25.09.2019 ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ГУ ДПС в Одеській області грошової суми у розмірі 26 815,79 грн.

У межах виконавчого провадження №61498147 державним виконавцем було прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника.

Крім того, державним виконавцем у відповідності до вимог ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» внесено відомості про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до у Єдиного реєстру боржників.

У зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення на підстві п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 18.09.2020 головним державним виконавцем Фішер Вітою Валеріївною, Київський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Одеська обл., у межах виконавчого провадження №61498147 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану.

За вказаного, позивачка, звертаючись до суду із цим позовом зазначає, що відомості про нею як боржника підлягають вилученню з Єдиного реєстру боржників, оскільки державним виконавцем у межах виконавчого провадження №61498147 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Оцінюючи вказані доводи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими розміщуються на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п. 2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з пунктами 6, 7 розділу ХІ Положення № 2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження"; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону № 1404-VІІІ та Положення № 2432/5 вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Судом установлено, що 18.09.2020 року державним виконавцем у межах виконавчого провадження №61498147 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37?Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, вказана підстава не відноситься до вичерпного переліку підстав, встановлених законом, що дозволяють виключити відповідні відомості з реєстру.

Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав висновки щодо застосування частини сьомої статті 9 Закону № 1404-VIII у подібних правовідносинах.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі № 160/4015/19 зазначено, що вимоги пункту 2 статті 37 Закону №1404-VIII, на підставі якої виконавчі провадження тричі поверталися стягувачу, не входять до правових підстав виключення відомостей з вказаного Єдиного реєстру боржників стосовно позивача, та які закріплені в частині сьомій статті 9 Закону №1404-VIII.

Подібний висновок був також викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.11.2022 у справі № 910/4404/17, у якій зазначено наступне: «Законом №1404-VIII установлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Такий механізм запроваджено законодавцем з метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, установлених статтею 12 цього Закону. З правового аналізу положень пункту 2 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону № 1404-VIII випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутись до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, і також не позбавляє стягувача права звернутись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Отже, імперативні приписи ч. 7 ст. 9 Закону № 1404-VIII встановлюють, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників у випадку винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виключно на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VІІІ.

Водночас, пункт 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ, на підставі якого у спірних правовідносинах було повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні № 63716665, не входить до правових підстав виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

З аналізу положень пункту 2 ч. 1 та ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ вбачається, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову. У випадку повернення виконавчого документа з указаних підстав стягувач не позбавлений права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, а у випадку пропуску цього строку - звернутися до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Окрім того, згідно наданих відповідачем відомостей, 06.10.2021 було відкрито виконавче провадження № 67064237 з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ф-18551-50/У, виданої 19.02.2021 ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ГУ ДПС в Одеській області боргу - 14 003,66 грн.

Борг за виконавчим документом ОСОБА_3 не сплачено, а при пред`явлені вимоги Головного управління ДПС в Одеській області № Ф-18551-50-У в межах виконавчого провадження № 67064237 обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону на теперішній час не встановлені (документально не підтверджені).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до наведених вимог відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, спростовано позовні вимоги та аргументи позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Головне управління ДПС в Одеській області, , адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65004.

Київський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , вул.Євгена Танцюри, 1, м.Одеса, 65065.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА