Справа № 400/12611/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р. № 400/12611/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 25.09.2021 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року;

визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 25.09.2021 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при нарахуванні і виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 відповідач протиправно не застосував для її нарахування як базовий місяць січень 2008 року. Крім цього, аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Однак, відповідач всупереч чинному законодавству, на думку позивача, протиправно не виплачував йому з 01.03.2018 по 25.09.2021 суми індексації-різниці. Все це призвело до невиплати позивачу в належному розмірі індексації грошового забезпечення за вказані періоди. У зв`язку з цим, у відповідача також виник обов`язок виплатити позивачу відповідну компенсацію втрати доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

27.11.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за матеріалами в електронній формі.

Позовну заяву з додатками та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 суд направив відповідачу в його електронний кабінет, які отримані ним відповідно 21.11.2025 і 27.11.2025, що підтверджується картками руху документів.

У встановлений судом строк відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у відповідача, зокрема у період з 19.10.2016 по 25.09.2021, що підтверджується витягом із його послужного списку.

Відповідно до довідок відповідача від 25.10.2025 № 5776/1 і від 25.10.2025 № 5776/2 індексації грошового забезпечення позивачу за період з жовтня 2016 по грудень 2018 року позивачу не виплачувалась.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» регламентовано, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина сьома статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078). Порядок № 1078 поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац сьомий пункту 4 Порядку № 1078).

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (абзац 11 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19.

Порядок визначення базового місяця для індексації грошових доходів встановлений пунктом 5 Порядку № 1078.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова № 1013) пункт 5 Порядку № 1078 викладено в новій редакції, якою істотно змінено порядок індексації грошових доходів населення.

Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 і відповідно до пункту 6 Постанови № 1013 застосовується з 01.12.2015.

Згідно з Постановою № 1013 абзац перший пункту 5 Порядку № 1078 викладено в такій редакції:

«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.»

Отже, починаючи з 01.12.2015, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відтак місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а.

Пунктом 1 Постанови № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.

Натомість підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто Постановою № 1013 були підвищені оклади у більшості галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

З прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015, і включно до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника залежно від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Ураховуючи пункт 5 Порядку № 1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим.

Порядок виплати грошового забезпечення у спірний період з 01.12.2015 по 01.03.2018 регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294).

Набрала чинності ця постанова 01.01.2008.

Пунктом 3 Постанови № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів.

Втратила чинність Постанова № 1294 відповідно до пунктів 9, 10 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 01.03.2018.

Тобто з 01.01.2008 по 28.02.2018 Постанова № 1294 була чинною, зміни до схеми посадових окладів військовослужбовців за весь цей період не вносились.

Пунктом 1 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, на підставі якої суттєво підвищено посадові оклади військовослужбовців.

Отож підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року не відбувалося.

Відтак суд встановив, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19-а, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 і від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

У пункті 72 мотивувальної частини постанови від 08.11.2024 у справі № 200/16532/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що правильним є такий розрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а саме такий:

«грудень 2015 року: індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держкомстату 100,70 %, індекс споживчих цін для визначення порогу 100,70 %, наростаючий індекс споживчих цін - 267,10 %, величина приросту індексу споживчих цін 167,10 %, прожитковий мінімум для працездатних осіб 1378,00 грн, сума індексації 2302,64 грн, виплачено 0,00 грн, належить до виплати 2302,64 грн;

січень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,90 %, індекс 101,61 %, наростаючий індекс 271,20 %, величина приросту 171,20 %, прожитковий мінімум 1378,00 грн, сума індексації 2359,14 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2359,14 грн;

лютий 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 99,60 %, індекс 101,20 %, наростаючий індекс 271,20 %, величина приросту 171,20 %, прожитковий мінімум 1378,00 грн, сума індексації 2359,14 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2359,14 грн;

березень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,00 %, індекс 102,21%, наростаючий індекс 271,20 %, величина приросту 171,20 %, прожитковий мінімум 1378,00 грн, сума індексації 2359,14 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2359,14 грн;

квітень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 103,50 %, індекс 105,79%, наростаючий індекс 271,20 %, величина приросту 171,20 %, прожитковий мінімум 1378,00 грн, сума індексації 2359,14 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2359,14 грн;

травень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,10 %, індекс 100,10 %, наростаючий індекс 271,20 %, величина приросту 171,20 %, прожитковий мінімум 1450,00 грн, сума індексації 2482,40 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2482,40 грн;

червень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 99,80 %, індекс 99,90 %, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1450,00 грн, сума індексації 2710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

липень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 99,90 %, індекс 99,80 %, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1450,00 грн, сума індексації 2710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

серпень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 99,70 %, індекс 99,50 %, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1 450,00 грн, сума індексації 2 710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

вересень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,80 %, індекс 101,29%, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1 450,00 грн, сума індексації 2710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

жовтень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 102,80 %, індекс 104,13%, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1450,00 грн, сума індексації 2710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

листопад 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,80 %, індекс 101,80 %, наростаючий індекс 286,90 %, величина приросту 186,90 %, прожитковий мінімум 1450,00 грн, сума індексації 2710,05 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 2710,05 грн;

грудень 2016 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,90 %, індекс 102,72%, наростаючий індекс 298,60 %, величина приросту 198,60 %, прожитковий мінімум 1600,00 грн, сума індексації 3177,60 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3177,60 грн;

січень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,10 %, індекс 103,85%, наростаючий індекс 298,60 %, величина приросту 198,60 %, прожитковий мінімум 1600,00 грн, сума індексації 3177,60 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3177,60 грн;

лютий 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,00 %, індекс 101,00 %, наростаючий індекс 298,60 %, величина приросту 198,60 %, прожитковий мінімум 1 600,00 грн, сума індексації 3177,60 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3177,60 грн;

березень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,80 %, індекс 102,82%, наростаючий індекс 310,00 %, величина приросту 210,00 %, прожитковий мінімум 1 600,00 грн, сума індексації 3360,00 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3360,00 грн;

квітень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,90 %, індекс 103,74%, наростаючий індекс 310,00 %, величина приросту 210,00 %, прожитковий мінімум 1600,00 грн, сума індексації 3360,00 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3360,00 грн;

травень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,30 %, індекс 101,30 %, наростаючий індекс 310,00 %, величина приросту 210,00 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3536,40 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3536,40 грн;

червень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,60 %, індекс 102,92%, наростаючий індекс 321,50 %, величина приросту 221,50 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3730,06 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3730,06 грн;

липень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,20 %, індекс 103,13%, наростаючий індекс 321,50 %, величина приросту індексу споживчих цін 221,50 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3730,06 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3730,06 грн; (перевищення порогу 103%);

серпень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 99,90 %, індекс 99,90 %, наростаючий індекс 321,50 %, величина приросту 221,50 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3730,06 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3730,06 грн;

вересень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 102,00 %, індекс 101,90 %, наростаючий індекс 331,40 %, величина приросту 231,40 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3896,78 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3896,78 грн;

жовтень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,20 %, індекс 103,12%, наростаючий індекс 331,40 %, величина приросту 231,40 %, прожитковий мінімум 1684,00 грн, сума індексації 3896,78 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3896,78 грн; (перевищення порогу 103%);

листопад 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,90 %, індекс 100,90 %, наростаючий індекс 331,40 %, величина приросту 231,40 %, прожитковий мінімум 1 684,00 грн, сума індексації 3896,78 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 3896,78 грн;

грудень 2017 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,00 %, індекс 101,91%, наростаючий індекс 341,70 %, величина приросту 241,70 %, прожитковий мінімум 1 762,00 грн, сума індексації 4258,75 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 4258,75 грн;

січень 2018 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 101,50 %, індекс 103,44%, наростаючий індекс 341,70 %, величина приросту 241,70 %, прожитковий мінімум 1 762,00 грн, сума індексації 4 258,75 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 4258,75 грн;

лютий 2018 року індекс споживчих цін до попереднього місяця 100,90 %, індекс 100,90 %, наростаючий індекс 341,70 %, величина приросту 241,70 %, прожитковий мінімум 1762,00 грн, сума індексації 4258,75 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати 4258,75 грн».

Таким чином, за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в розмірі 59292,49 грн, а саме:

за жовтень 2016 року 1136,47 грн (за період з 19 по 31 жовтня 2016 року);

за листопад 2016 року 2710,05 грн;

за грудень 2016 року - лютий 2017 року 3177,60 грн;

за березень-квітень 2017 року 3360,00 грн;

за травень 2017 року 3536,40 грн;

за червень-серпень 2017 р оку 3730,06 грн;

за вересень-листопад 2017 року 3896,78 грн;

за грудень 2017 року - лютий 2018 року 4258,75 гривні.

Відповідно до довідок відповідача від 25.10.2025 № 5776/1 і від 25.10.2025 № 5776/2 позивачу за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 йому взагалі не нараховувалась та не виплачувалась індексації грошового забезпечення.

Таким чином, відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 в розмірі 59292,49 грн, а тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Що стосується індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 25.09.2021, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 9, 10 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 01.03.2018 втратила чинність Постанова № 1294.

Пунктом 1 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, на підставі якої суттєво підвищено посадові оклади військовослужбовців.

Відповідно до абзаців чотири і п`ять пункту 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Згідно з абзацом шостим пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Отже, індексація-різниця виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (посадового окладу) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що індексація-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантуються законом та її нарахування і виплата є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21.

Вище суд встановив, що підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулось 01.03.2018 на підставі постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Тому березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. Як наслідок, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21.

Також, у цьому контексті, з огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 позивачка має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 23.03.2023 № 400/3826/21, дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно з абзацом другим пункту 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (чинної станом на лютий-березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Для правильного вирішення спірних правовідносин слід визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 по 30.06.2018 становив 1762 гривні.

Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.

Таким чином, при кожному наступному перевищенні порога індексації приріст рахуватиметься за формулою:

ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100%, де:

ПІСЦн приріст індексу споживчих цін, %;

ІСЦ1 перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %;

ІСЦ2 перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.

При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.

Вище суд встановив, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018

Тому розрахунок величини приросту індексу споживчих цін слід починати з лютого 2008 року, як місяця наступного за тим, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації перевищував 38 разів, а саме:

у 2008 році 9 разів: січень-травень, вересень-грудень;

у 2009 році 5 разів: січень, лютий, березень, червень, листопад;

у 2010 році 4 рази: січень, лютий, серпень, вересень;

у 2011 році 3 рази: січень, березень, квітень;

у 2012 році поріг індексації не перевищував 101%;

у 2013 році поріг індексації не перевищував 101%;

у 2014 році 8 разів: березень-червень, вересень-грудень;

у 2015 році 8 разів: січень-травень, вересень-листопад;

у 2016 році 1 раз: квітень;

у 2017 році поріг індексації не перевищував 103%;

у січні - березні 2018 року поріг індексації не перевищував 103%.

Таким чином, розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд:

2008 рік: 1,027х1,038х1,031х1,013х1,002 (1,008х0,995х0,999) х1,011х1,017х1,015х1,021х

х 2009 рік: 1,029х1,015х1,014х1,014 (1,009х1,005) х1,011х1,014 (0,999х0,998х1,008х1,009) х1,011х

х 2010 рік: 1,018х1,019х0,993 (1,009х0,997х0,994х0,996х0,998) х1,012х1,029х1,016 (1,005х1,003х1,008)х

х 2011 рік: 1,01х1,009х1,014х1,013х1,009 (1,008х1,004х0,997) х

х березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022х1,033х1,038х1,01х1,012 (1,004х1,008) х1,029х1,024х1,019х1,03х

х 2015 рік-березень 2016 року: 1,031х1,053х1,108х1,14х1,022х0,986 (1,004х0,99х0,992) х1,023х0,987х1,02х1,022 (1,007х1,009х0,996х1,01)х

х квітень 2016: 1,035х

х травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001х0,998х0,999х0,997х1,018х1,028х1,018х х1,009х1,011х1,01х1,018х1,009х1,013х1,016х1,002х0,999х1,02х1,012х1,009х1,01х1,015х1,009) = 253,3 %.

Отже, величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року складала 253,3 %.

Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 4463,15 грн (?1762 х 253,30 % = ?4463,15).

Відповідно до Довідки відповідача від 25.10.2025 № 5776/2 розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року становив 9406,21 грн, а у березні 9875,60 гривні. Тобто розмір грошового забезпечення збільшився на 469,39 грн (?9875,60 - ?9406,21 = ?469,39).

Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року на суму, що не перевищує суму можливої індексації, тому відповідач зобов`язаний був виплачувати позивачу щомісячно індексацію-різницю у спірний період в розмірі 3993,76 грн (?4463,15 - ?469,39 = ?3993,76) за умови відсутності подальшого збільшення розміру посадового окладу позивача.

У січні 2019 року розмір посадового окладу позивача в порівнянні з груднем 2018 року збільшився на 600,00 грн, а загальний розмір грошового забезпечення на 6794,40 грн (з 10448,95 грн до 17243,35 грн), що перевищує 3993,76 гривні.

Відтак із 01.01.2019 позивач втратив право на отримання індексації-різниці. Тому позовні вимоги в частині нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 25.09.2021 задоволенню не підлягають.

Натомість за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 відповідач зобов`язаний був нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в розмірі 39937,60 грн (?3993,76 х 10 (кількість місяців у періоді з 01.03.2018 по 31.12.2018) = ?39937,60).

Відповідно до Довідки відповідача від від 25.10.2025 № 5776/2 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 позивачу індексація не нараховувалась і не виплачувалась.

Таким чином, відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 в розмірі 39937,60 грн, а тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, суд вказує на таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не передбачено компенсацію втрати доходів внаслідок несвоєчасної виплати їм грошового забезпечення. Проте, з метою забезпечення рівності прав та принципу недискримінації в цих правовідносинах суд прийшов до висновку про можливість застосування норм законодавства про працю як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.

Аналогічний правовий висновок щодо поширення на правовідносини проходження військової служби загальних норм трудового законодавства викладений в постановах Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 823/1023/16 і від 05.03.2021 у справі № 120/3276/19-а.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення);

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Оскільки відповідач ще не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період, у позивача не виникло право на отримання вказаної компенсацію.

Відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як передчасні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог пунктів 1 і 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді. Тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19.10.2016 по 28.02.2018.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 59292 (П`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 49 копійок.

4. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.03.2018 по 31.12.2018.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення в сумі 3993 (Три дев`ятсот дев`яносто три) гривні 76 копійок за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 у загальному розмірі 39937,60 (Тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень 60 копійок.

6. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

10. Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

11. Повний текст рішення суду складений 15.01.2026.

Суддя В.Г.Ярощук