Справа № 340/2438/23
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2438/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., перевіривши заяву про встановлення судового контролю по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №340/2438/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди за період проходження стаціонарного лікування та знаходження у відпустці для лікування у зв`язку з тяжким пораненням за період з 31.08.2022 по 18.10.2022 із розрахунку 100000 грн.; та зобов`язано військову частину в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок суми додаткової винагороди за період з 31.08.2022 по 18.10.2022 року із розрахунку 100000 грн. та зобов`язання виплатити різницю, яка виникне при перерахунку з урахуванням виплаченої додаткової допомоги в сумі 30000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішенням від 17.10.2023 переглядалось за нововиявленими обставинами, за наслідком якого рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 року у цій справі ухвалено:

- скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.08.2022 по 30.08.2022;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн за весь період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 01.08.2022 року по 30.08.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн., за весь період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, одержаного 06.06.2022 року за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, а саме з 01.08.2022 року по 30.08.2022 року; у задоволенні інших вимог відмовити.

Позивач надіслав суду заяву від 18.06.2025 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2023. Вказану заяву зареєстровано канцелярією суду 30.06.2025 та передано головуючій судді на розгляд.

Ухвалою від 07.07.2025 суд задовольнив заяву позивача про встановлення судового контролю, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23 та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №340/2438/23, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23 у строк 30 днів з дня отримання ухвали суду про встановлення судового контролю.

В подальшому суд ухвалою від 04.09.2025 встановив новий строк для подачі звіту про виконання рішення суду у цій справі, оскільки відповідачем, як військовою частиною, яка безпосередньо бере активну участь у боротьбі зі збройною агресією рф проти незалежності та суверенітету України, вчиняються усі можливі заходи та дії щодо виконання рішення суду у справі позивача. Однак, такі нівелюються тим, що на рахунок військової частини НОМЕР_2 грошові кошти, необхідні для виконання такого рішення суду у цій справі, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України не нараховуються, як того вимагає Алгоритм.

Так, на виконання ухвали суду від 04.09.2025, якою повторно встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення суду у справі №340/2438/23, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати суду такий звіт у строк 60 днів з дати отримання копії ухвали, військовою частиною НОМЕР_2 , що є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , 03.11.2025 суду через систему Електронний суд надіслана заява (звіт) про виконання судового рішення, у якому зазначено, що військовою частиною НОМЕР_2 здійснено всі можливі дії для добровільного виконання рішення, однак у зв`язку із тим, що фінансування військової частини НОМЕР_2 здійснюється за рахунок коштів з державного бюджету та проводиться в установленому порядку, рішення не виконано. У поданій заяві-звіті просить відстрочити виконання рішення суду у цій справі, шляхом встановлення нового строку для подання звіту військовою частиною НОМЕР_2 .

Ухвалою від 04.09.2025 суд також зобов`язував Міністерство оборони України надати суду інформацію щодо сприяння виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №340/2438/23, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23.

Однак, Міністерство оборони України вимоги ухвали суду від 04.09.2025 не виконало, про причини не виконання суд також не повідомлено.

Ухвалою суду від 12.11.2025 повторно встановлений строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №340/2438/23, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 подати суду звіт про виконання судового рішення у повному обсязі у строк 60 днів з дати отримання копії цієї ухвали; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надати суду докази вчинення активних дій, спрямованих на виконання рішення суду, з дати вручення цієї ухвали; зобов`язано Міністерство оборони України (Департамент соціального забезпечення) надати суду письмові пояснення, які конкретні дії вчинено для виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №340/2438/23, з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23, а також надати суду докази вчинення таких дій. У разі не вжиття заходів щодо виконання рішення суду, надати суду письмові пояснення чому так відбувається.

Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду № 356 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та додаткових матеріалів справи (КДМ)» у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у зв`язку з призначенням на посаду судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за конкурсом призначено повторний розподіл даних КДМ.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями КДМ розподілено на суддю Сагуна А.В.

Ухвалою від 15.10.2025 суд, за заявою представника військової частин НОМЕР_2 , замінив боржника у виконавчому провадженні військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) його правонаступником військовою частиною НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Представником військової частини НОМЕР_2 подано до суду звіт про виконання судового рішення.

Суд, розглянувши звіт військової частини НОМЕР_2 , суд не вбачає підстав для його прийняття, виходячи з наступного.

За визначенням ч.1, 2 ст. 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ч.2, 3 ст.382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Частинами першою, другою статті 382-2 КАС України передбачено, що суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу (частина третя статті 382-2 КАС України).

Згідно частини першої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

При цьому, в силу імперативних вимог ч.2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, який доповнено статтею 382-1 КАС України про порядок розгляду заяви про зобов`язання подати звіт, статтею 382-2 КАС України, яка регламентує розгляд звіту про виконання судового рішення та статтею 382-3 КАС України - рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, які є чинними з 19 грудня 2024 року.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Отже, з 19 грудня 2024 року питання судового контролю вирішуються у судах з урахуванням змін, внесених Законом №4094-ІХ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Згідно з вимогами ч.2, 3 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Представником військової частини НОМЕР_2 зазначено про здійснені всі можливі дії для добровільного виконання рішення суду, однак у зв`язку із тим, що фінансування військової частини НОМЕР_2 здійснюється за рахунок коштів з державного бюджету та проводиться в установленому порядку, рішення не виконано.

Відповідно до Алгоритму опрацювання документів щодо неоскарження рішень судів, виконання рішень судів, які набрали законної сили та потребують видатків державного бюджету для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, направленого листом Тимчасово виконуючим обов`язків директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 23.02.2024 № 220/13/1587, у разі набрання рішенням суду законної сили після вжиття заходів щодо його оскарження військовою частиною (установою, закладом), виконаються такі заходи:

- начальником фінансового органу складається розрахунок коштів, необхідних для виконання рішення суду відповідно до чинного законодавства, який долучається разом з копією рішення суду до заявки (додаткової заявки), що надсилається до розпорядника коштів другого ступеня не пізніше 5-денного терміну з дня отримання такого рішення суду. В заявці зазначається дата рішення суду та номер справи;

- розпорядник коштів другого ступеня забезпечує перевірку складеного військовою частиною (установою, закладом) фінансового розрахунку для виконання рішення суду щодо його законності та обґрунтованості, у разі необхідності письмово або засобами зв`язку повідомляє військову частину (установу, заклад) про невідповідність розрахунку видатків рішенню суду та/або нормам чинного законодавства та вживає заходів щодо внесення до нього відповідних змін. Фінансовий розрахунок, який відповідає нормам чинного законодавства та рішенню суду, враховується у заявці (додатковій заявці), яка подається до Департаменту соціального забезпечення (через Головне управління соціальної підтримки).

- у разі наявності асигнувань за КЕКВ 2800 "Інші видатки", відповідно до заявленої потреби кошти для виконання рішення суду перераховуються Департаментом соціального забезпечення розпорядникам коштів усіх рівнів встановленим порядком.

На виконання вищевказаного Алгоритму та Рішення посадовими особами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виконано всі можливі дії щодо добровільного виконання Рішення, а саме:

- на підставі Рішення, начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 складено розрахунок коштів необхідних для виконання Рішення;

- на підставі зазначеного розрахунку, командуванням військової частини НОМЕР_2 складено та подано до Командування Сухопутних військ України основну заявку - розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення військової частини НОМЕР_2 , яка подається до забезпечувального органу щомісяця (в підтвердження надаю копії заявок та інших документів).

Додатково зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 було неодноразово повідомлено військову частину НОМЕР_2 , а військовою частиною НОМЕР_2 , в свою чергу неодноразово, було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що необхідно виконати Рішення.

Також вказав, що будь які намагання військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виконати рішення нівелюються тим, що на рахунок військової частини НОМЕР_2 грошові кошти необхідні для виконання Рішення Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України не нараховуються, як того вимагає ОСОБА_4 .

Відсутність коштів для виконання Рішення підтверджуються листом Директора департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 № 220/13/9088, зі змісту якого вбачається, що військовими частинами неодноразово направлялись листи щодо виділення бюджетних призначень для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення та індексацій військовослужбовцям Збройних Сил України. Однак у Міністерстві оборони України відсутній фінансовий ресурс для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 та довідками про відсутність коштів на рахунку військової частини НОМЕР_2 .

Також зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 за період існування постійно вживалися, а військовою частиною НОМЕР_2 продовжують вживатися заходи для виконання рішення суду, однак через незалежні від них обставини та внаслідок збройної агресії рф проти незалежності та суверенітету України, що супроводжується значними витратами коштів Державного бюджету України на потреби Збройних Сил України для захисту територій та народу України, виконати Рішення станом на момент подачі цього звіту - неможливо.

За встановлених обставин, суд на підставі частини другої статті 382-3 КАС України відмовляє у прийнятті звіту, та додатково встановлює новий строк подання звіту.

Водночас, суд не вбачає необхідності на даний час для накладення штрафу на відповідача, оскільки, як свідчать встановлені обставини, відповідачем вживались конкретні заходи з метою виконання рішення суду.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи Верховний Суд не вбачає наявності таких підстав.

Також, представник військової частини НОМЕР_2 просить відстрочити виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі № 340/2438/23, шляхом встановлення нового строку для подання звіту військовою частиною НОМЕР_2 , при цьому помилково просить відстрочити виконання рішення, адже фактично просить встановити новий строк для подання звіту військовою частиною НОМЕР_2 , про що ним зазначено.

Керуючись ст.248, 256, 295, 382, 382-2, 382-3 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Прийняти до свого провадження КДМ по адміністративній справі № 340/2438/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У прийнятті звіту військової частини НОМЕР_2 про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23 - відмовити.

Встановити військовій частині НОМЕР_2 новий строк для подання до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №340/2438/23 - 60 днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання ухвали суду має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у розгляді заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН