Справа № 640/3971/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2026 рокуСправа №640/3971/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І. В., розглянувши у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
07 березня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Київській області, яка полягає у ненаданні протягом 10 днів Позивачу рішення про відмову у видачі ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;
- скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про відмову ФОП ОСОБА_1 у видачі ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;
- зобов`язати Головне управління ДФС у Київській області видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями строком дії з 21 серпня 2018 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є платником єдиного податку 2 групи, та маючи намір розширити сферу послуг та розпочати здійснення роздрібний продаж алкогольних напоїв, а саме - пива та столового вина, 21.08.2018 року звернувся до Головного управління ДФС у Київській області з заявою про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкоголем. В подальшому, позивач отримав лист Головного управління ДФС у Київській області за вих. №3872/ФОП/10-36-40-04 від 29.08.2018 року в якому повідомлялось, що органом ліцензування було прийнято рішення про відмову у видачі йому ліцензії на роздрібний продаж алкоголю на підставі п.п.291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України в частині застосування спрощеної системи оподаткування. Зазначене стало підставою звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2019 року, прийнято позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/3971/19. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
04.04.2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від Головного управління ДФС у Київській області надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. Так, ФОП ОСОБА_1 подав заяву на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями сидром та пері (без додавання спирту) та тютюновими виробами. ГУ ДФС у Київській області, за результатами розгляду вказаної заяви було повідомлено позивача листом від 16.08.2018 року, щодо рішення про відмову у видачі ліцензії на підставі п.п.291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України в частині застосування спрощеної системи оподаткування. Отже, оскільки ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2018 перебуває на спрощеній системі оподаткування та подав заяву на одержання ліцензії на продаж алкогольними напоями, то ГУ ДФС у Київській області було відмовлено у видачі ліцензії. Таким чином відповідач, приймаючи рішення про відмову у видачі ліцензії, діяв відповідно до вимог законодавства.
11.04.2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від Головного управління ДФС у Київській області надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких були долучені докази на підтвердження відправлення листа, яким ФОП ОСОБА_2 було повідомлено про відмову у видачі ліцензії
12.04.2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем подано відповідь на відзив, в якій останнім було, зокрема, зазначено, що оскільки законодавством не передбачено окремої ліцензії на право продажу пива, а фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування має право здійснювати продаж пива та вина столового, то в даному випадку посилання на особливості застосування спрощеної системи оподаткування як на підставу відмови у видачі ліцензії є незаконною.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа №640/3971/19 передана на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
07 лютого 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №640/3971/19 розподілена судді І.В. Тулянцевій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, прийнято матеріали справи № 640/3971/19 та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
17 березня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, який є аналогічним за змістом відзиву на позовну заяву, поданому 04.04.2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по справі №640/3971/19.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
ФОП ОСОБА_1 до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було подано заяву на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в кафе-бар «Lazy mama take away bar» за адресою: АДРЕСА_1 терміном дії з 20 серпня 2018 року по 19 серпня 2019 року та проставити відмітку про внесення плати за ліцензію у розмірі 2000,00 грн, в залежності від територіального розташування.
Відповідно до опису документів, наданих до ГУ ДФС у Київській області від ФОП ОСОБА_1 : 1) заява на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями заповнена згідно діючого законодавства України 1 примірник; 2) платіжне доручення №7 в 20.08.2018, видане АТ «Укрсиббанк» про сплату за ліцензію на право продажу алкогольних виробів в розмірі 2000,00 грн, завірена печаткою банку 1 примірник.
Листом ГУ ДФС у Київській області №3872/ФОП/10-36-40-04 від 29.08.2018 року було повідомлено, що за результатами розгляду заяви про отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на підставі п.п. 291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України в частині застосування спрощеної системи оподаткування. (платник єдиного податку другої групи).
Крім того, у відповідь на адвокатський запит адвоката Гайдака О.В., який діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , від 04.12.2018 №02/Д стосовно надання копії рішення про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2018 щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, листом ГУ ДФС у Київській області №7738/адв/10-36-40-00-12 від 12.12.2018 року було повідомлено, зокрема, що листом ГУ ДФС у Київській області від 29.08.2018 року №3872/ФОП/10-36-40-04 повідомлено ФОП ОСОБА_1 , щодо рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на підставі п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України в частині застосування спрощеної системи оподаткування.
На думку позивача зазначене рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 19-1.1.13 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19--3 цього Кодексу, а саме здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.
Закон України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (далі - Закон № 481, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Відповідно до ст. 1 Закону України № 481, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
- алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;
- роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування;
-ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;
Згідно зі статтею 15 Закону № 481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.
Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.
Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту) становить 780 гривень на кожне місце торгівлі незалежно від його територіального розташування.
Для місць торгівлі, які розташовані за межами території міст обласного підпорядкування і міст Києва та Севастополя на відстані до 50 км та які мають торговельні зали площею понад 500 кв. м, плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, та 2000 гривень на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.
Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами в поїздах, на морських або річкових суднах видаються органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України, в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем формування поїзда (приписки судна).
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання.
У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.
Відповідно до статті 15-3 Закону № 481, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.
Так, як було встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 було подано до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області заяву на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в кафе-бар «Lazy mama take away bar» за адресою: АДРЕСА_2 , офіс 101 терміном дії з 20 серпня 2018 року по 19 серпня 2019 року, проте листом ГУ ДФС у Київській області №3872/ФОП/10-36-40-04 від 29.08.2018 року було повідомлено, що за результатами розгляду заяви про отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на підставі п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України в частині застосування спрощеної системи оподаткування. (платник єдиного податку другої групи).
При цьому, згідно вимог п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють:
1) діяльність з організації, проведення азартних ігор, лотерей (крім розповсюдження лотерей), парі (букмекерське парі, парі тоталізатора);
2) обмін іноземної валюти;
3) виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива та столових вин);
4) видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення (крім виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);
5) видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення;
6) діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України "Про страхування", сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу;
7) діяльність з управління підприємствами;
8) діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності) та зв`язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню);
9) діяльність з продажу предметів мистецтва та антикваріату, діяльність з організації торгів (аукціонів) виробами мистецтва, предметами колекціонування або антикваріату;
10) діяльність з організації, проведення гастрольних заходів;
При цьому, позивачем самостійно зазначається у власній позовній заяві, що на момент звернення до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з заявою на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, він був платником єдиного податку 2 групи.
В той час, як не може бути платником єдиного податку першої-третьої групи суб`єкт господарювання, який здійснює продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива та столових вин).
Таким чином, відповідачем прийнято вмотивоване рішення за заявою позивача про видачу йому ліцензії на право роздрібної торгівлі алкоголем та здійснено повне та всебічне з`ясування всіх викладених у заяві доводів та аргументів заявника з наданням їм належної оцінки щодо наявності підстав для відмови у її задоволенні, що свідчить про те, що процедура розгляду такої заяви відповідачем в повній мірі реалізована і надані йому дискреційні повноваження вичерпані.
Відтак, ГУ ДФС у Київській області було правомірно та з дотриманням законодавчо встановлених строків відмовлено ФОП ОСОБА_1 у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, за результатами розгляду його заяви про отримання ліцензії, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева