Справа № 215/8592/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 січня 2026 року Справа №215/8592/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі №215/8592/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та незаконним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради при отриманні заяви від 10.01.2024 року вх. №75 створювати штучні перешкоди для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати не створювати таких перешкод;

- визнати протиправним та незаконним рішення в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 року вх. №75.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року по справі №215/8592/25 адміністративну справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року, справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Криворізької міської ради про встановлення компетенції в частині позовних вимог щодо встановлення наявності компетенції (позовна вимога №1).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви.

07 січня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід судді Боженко Н.В.

В обґрунтування заяви зазначає, зокрема, що не можна довіряти судді, який не зважає на повноваження відповідача, не зазначає мотивів відхилення кожного аргументу, викладеного з посиланням на норми права, не підкорюється ст. 5, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагає надати незрозумілі докази для встановлення повноважень і ст. 5, 119, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України тлумачить на свій розсуд, що суперечить його точного змісту та не розуміє спосіб захисту і вважає відсутність ненормативного правового акту не спірними обставинами. Вказує на перевищення влади, службових повноважень, затягнення строку розгляду, особистий інтерес для задоволення власних потреб, оскільки суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 5, 248 Кодексу адміністративного судочинства України та підстави ст. 6, 7, 119 Кодексу адміністративного судочинства України. Звертає увагу на особисті переконання та поведінку судді і аргумент, що строк з`ясовується по поштовим повідомленням, по єдиному реєстру поштових відправлень, від чого судді відмовляються. Суддя вже встав на захист відповідача, оскільки не вважає потрібним виконання гарантій існуючих прав людини.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді в адміністративній справі №215/8592/25 визнано необґрунтованою. Передано матеріали адміністративної справи №215/8592/25 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід головуючого у справі передана на розгляд судді Царіковій О.В.

Відповідно до ч. 8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В обґрунтування поданої заяви позивач висловив свою незгоду з ухвалою суду від 03.12.2025 про залишення позовної заяви без руху у справі № 215/8592/25. Зазначає, що має сумніви щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., зазначає таке.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, судця не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 ст. 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36- 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що КАС України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Боженко Н.В., суд зазначає, що заявлений відвід, обґрунтований тим, що на думку позивача, суддя не зазначає мотивів відхилення кожного аргументу, викладеного з посиланням на норми права, не підкорюється ст. 5, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагає надати незрозумілі докази для встановлення повноважень і ст. 5, 119, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України тлумачить на свій розсуд. Вказує на перевищення влади, службових повноважень, затягнення строку розгляду, особистий інтерес для задоволення власних потреб, оскільки суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 5, 248 Кодексу адміністративного судочинства України та підстави ст. 6, 7, 119 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак, вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді по цій справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач лише висловлює незгоду із процесуальним рішенням судді, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.12 ст.40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі №215/8592/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправним та незаконним рішення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Царікова