Справа № 754/13400/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5410874 від 06 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 серпня 2025 року постановою інспектора 2 взводу 5 роти 2 батальйону Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області, лейтенантом поліції Сацюк Л. В., на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанова ухвалена неза конно і необґрунтовано та підлягає скасуванню; дії інспектора неправомірні, так як позивач не порушував Правил дорожнього руху України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА № 5410874 від 06.08.2025 про адміністративне правопорушення по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позиція суду мотивована тим, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року у справі №754/13400/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_1 відмовити повністю; задовольнити повністю апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року по справі № 754/13400/25 є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, за відсутності повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та невірним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права. Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містяться точні дані, які відповідають вчиненому адміністративному правопорушенню та обставинам розгляду адміністративної справи. Апелянт наголошує, що позивач хоче уникнути відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення, оскільки інспектором стосовно позивача було враховано всі необхідні обставини під час розгляду справи, оскаржувану постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості.

З відеозапису із камери зовнішнього відеоспостереження, що стаціонарно встановлена на дорожній станції патрульної поліції, відео: IMG_7336 від 06 серпня 2025 року, слідує, що на перехресті, при виїзді із другорядної дороги на головну, позивач, керуючи транспортним засобом BMW X1 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи поворот праворуч при цьому не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку. На відеозаписі зафіксовано, як транспортний засіб наближається до перехрещення, та здійснює виїзд з другорядної дороги на головну, при цьому не при наближенні автомобіля, не при безпосередньо повороті та транспортному засобі, яким керував позивач, відсутній увімкнений сигнал повороту відповідного напрямку. Хоча ракурс зйомки, освітлення дозволяють чітко розрізнити сигнали та беззаперечно встановити відсутність роботи світлового покажчика повороту. Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи та помилково встановлено, що позивач не вчиняв інкриміноване адміністративне правопорушення. Відтак, в сукупності обставин та беззаперечних доказів, відповідач зазначає, що доводи суду першої інстанції є хибними.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 січня 2026 року.

12 січня 2026 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2025 року інспектором 2 взводу 5 роти 2 батальйону Відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Сацюк Л. В. під час несення служби на дорожній станції патрульної поліції Вишнів, за адресою: автомобільна дорога М-07 Київ-Ковель-Ягодин 488км, було виявлено факт порушення ПДР України, а саме: о 13:57 год., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, при зміні напрямку руху, а саме при повороті праворуч, чим порушив пункт 9.2 б ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

06 серпня 2025 року постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5410874, складеного інспектором 2 взводу 5 роти 2 батальйону Відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Сацюк Л. В., на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 5410874 від 06 серпня 2025 року, зазначено, що 06 серпня 2025 року о 13 год 57 хв, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, при зміні напрямку руху, а саме при повороті праворуч, чим порушив пункт 9.2 б ПДР України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині доводів апелянта щодо підтвердження належними доказами порушення позивачем п. 9.2 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП, судова колегія враховує, що з наявного у матеріалах справи відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «BMW X1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху було подано сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку (IMG_7336 від 06 серпня 2025 року).

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що інформація, яка відображена в постанові серії ЕНА № 5410874 від 06 серпня 2025 року, не відповідає дійсності, оскільки позивачем не було порушено пункту 9.2 б ПДР України (неподання сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку).

Згідно з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Отже, особа може бути притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення України вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 229, 243, 313, 315, 317, 319, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан