Справа № 640/34764/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа №640/34764/21

адміністративне провадження №К/990/50824/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І. від участі в розгляді справи №640/34764/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» до Фонду державного майна України, Міністерства культури та стратегічних комунікацій України про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» звернулося в суд з адміністративним позовом до Фонду державного майна України, Міністерства культури та інформаційної політики України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України та Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2021 №973/396 «Про безоплатну передачу об`єкта права державної власності», за яким передано зі сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України будівлю «Гостинний двір» (літ. «А») (реєстраційний номер 000), як пам`ятку національного значення (охоронний номер 260097/1), за місцезнаходженням: м. Київ, площа Контрактова, 4.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачук А.І.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» про відвід суддів Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., від участі в розгляді справи №640/34764/21.

В обґрунтуванні заяви про відвід позивач покликався на те, що він не погоджується із ухвалою від 16.12.2025 у справі №640/34764/21, постановлено. Верховним Судом за участі суддів Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., оскільки така містить ознаки невиправданого обмеження доступу касатора (позивача) до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 зазначеної Конвенції, а також протиправно винесена в рамках іншого провадження, ніж заначено в підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Також зазначав, що суддя Бучик А.Ю. раніше вже вдавалася до спроби невиправдано обмежити доступ касатора (козивача) до суду: нею було винесено ухвалу від 04.03.2024 у справі №640/33049/21, якою за підстав, аналогічних ухвалам Верховного Суду від 03.12.2025 та від 16.12.2025 повернуто касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне наукове-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «Укрреставрація», що свідчить про упереджене ставлення судді Бучик А.Ю. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне наукове реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «Укрреставрація». Крім того, скаржник вказує, що з огляду на практику ЄСПЛ та враховуючи, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, участь судді у розгляді справи унеможливлюється і за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків та проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведені обставини, на думку позивача, давали підстави для сумніву у неупередженості або об`єктивності суддів та утворювали наявність підстав для їх відводу.

Розглядаючи вищевказану заяву, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як засвідчує зміст поданої позивачем заяви, останній вважає, що у цьому випадку наявні підстави для відводу суддів від участі у розгляді справи, передбачені пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши викладені у заяві позивача доводи, Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів у цій справі, оскільки заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь зазначених суддів у розгляді цієї справи відповідно до статей 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Коваленко Н.В., Бучик А.Ю. та Рибачука А.І. в результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід також не вбачається.

Суд звертає увагу на імперативні положення частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть слугувати підставою для відводу.

Необхідно зважати й на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд звертає увагу, що приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При цьому, доводи стосовно незгоди з процесуальним рішенням суддів та наведеним у ньому мотивуванням й висновками самі собою не можуть бути самостійною підставою для відводу суддів, якщо вони не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість суддів, їх необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати недовіру до них, сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача.

Такий підхід до визначення категорії «упередженості» Верховний Суд продемонстрував в ухвалі від 18.11.2022 у справі №0440/6728/18.

На тому, що аргументи стосовно незгоди з судовим рішенням не є беззаперечним доказом виникнення сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, наголошено й в ухвалах Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №826/8426/14, від 06.10.2022 у справі №640/17351/19, від 24.01.2023 у справі №826/9693/13-а та від 11.07.2023 у справі №200/5179/22.

Варто наголосити й на тому, що Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland; заява №33958/96) та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Зміст наведених заявником мотивів, покладених у основу його вимог про відвід суддів, не вказує на наявність обставин, які б у ракурсі визначених принципів безсторонності судді могли б свідчити про те, що критерій об`єктивності суддів у справі, яка розглядається, не був дотриманий. Доказів протилежного заявником не надано і мотивів, з яких це могло б вбачатись, ним не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу суддів відповідно до приписів статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, Суд визнає заяву про відвід суддів необгрунтованою, у звязку з чим, порушенене заявником питання про відвід підлягає розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначений у порядку, втстановленому процесуальним законом.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 236, Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І. від участі в розгляді справи №640/34764/21 необґрунтованою.

Передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «УКРРЕСТАВРАЦІЯ» про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І. від участі в розгляді справи №640/34764/21 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук