Справа № 620/10826/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/10826/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом №1/168/ор від 21 березня 2025 року, про розподіл одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо розподілу одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 та прийняти рішення про її призначення і виплату відповідно до вимог статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рівних частках між усіма особами, які мають на неї право.

Позовні вимоги мотивовані тим, що особисте розпорядження її померлого сина, засвідчене командиром зенітної ракетної бригади. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 №550 визначено вичерпний перелік посадових осіб, які можуть затверджувати особисте розпорядження військовослужбовця, до переліку яких вищезазначена посадова особа не входить. Отже з урахуванням викладеного, позивач вважає, що порушено встановлену законом форму правочину, що робить особисте розпорядження нікчемним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано 10-денний термін з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачем недоліки вказані в ухвалі суду усунуті.

Ухвалою суду від 11.11.2025 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також установлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали суду для подачі відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що частиною 4 статті 16 Закону України «Про соціальних і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям надано право складати в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, згідно якого і вираховуються розміри сум, належних до виплати членам сім`ї загиблого.

Від третіх осіб пояснення щодо позову не надійшли.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.10.2024, виданим повторно виконавчим комітетом Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.6).

Військовослужбовець ОСОБА_5 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим 16.09.2022 (а.с.9-11).

05.08.2024 військовослужбовцем ОСОБА_5 складено особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 бажав, щоб у випадку його загибелі (смерті) належна від держави одноразова грошова допомога, а також будь-які інші виплати, які будуть передбачені законодавством на день смерті, була розподілена наступним чином:

1. ОСОБА_4 - 40%;

2. ОСОБА_3 - 40%;

3. ОСОБА_2 - 20%. Особисте розпорядження засвідчене командиром зенітної ракетної батареї в/ч НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_6 (а.с.4).

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.10.2024 №307 солдат ОСОБА_5 , водій-електрик зенітної ракетної батареї, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок множинних травм тіла із залученням кількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок воєнних дій спричинені іншими видами вибухів або уламків, в районі населеного пункту Гороховатка Ізюмського району Харківської області. Виключено зі списків особового складу частини та інших видів забезпечення з 06.10.2024 та направлено документи для зарахування на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 . Смерть пов`язана з захистом Батьківщини (а.с.18).

26.11.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_5 , до якої додала відповідний пакет документів (а.с.15-16).

25.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №2978 повідомив, що громадянка ОСОБА_1 29.11.2024 дійсно зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина. 29.11.2024 року за вих. №10257, наданий гр-нкою ОСОБА_1 пакет документів, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, був перенаправлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на 24.03.2025 протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надходив (а.с.14).

Згідно із витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 №1/168/ор, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення грошової допомоги:

6.1.Відповідно до пункту 2 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та особистого розпорядження (№ 18427 від 04.11.2024) загиблого 05.10.2024 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 14.10.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 18.01.2025 №321/КЦ/752, призначити одноразову грошову допомогу в сумі 15 000 000 грн.:

- матері ОСОБА_1 - у сумі 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. (2 500 000 грн. - абзац 2 пункт 2 стаття 16-1);

- дочці ОСОБА_4 - у сумі 5 500 000 (п`ять мільйонів п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. (2 500 000 грн. - абзац 2 пункт 2 стаття 16-1, З 000 000 грн. - абзац 1 пункт 2 стаття 16-1,40%);

- дочці ОСОБА_3 - у сумі 5 500 000 (П`ять мільйонів п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. (2 500 000 грн. - абзац 2 пункт 2 стаття 16-1, З 000 000 грн. - абзац 1 пункт 2 стаття 16-1,40%);

- сестрі ОСОБА_2 - у сумі 1 500 000 (Один мільйон п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. (1 500 000 грн - абзац 1 пункт 2 стаття 16-1, 20%) (а.с.24).

Вважаючи таке рішення комісії Міністерства оборони України протиправним, оскільки воно прийнято з урахуванням особистого розпорядження військовослужбовця ОСОБА_5 , яке затверджене, на думку позивача, посадовою особою, що не входить до вичерпного переліку уповноважених осіб протиправним, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей регулюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Частиною 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження). Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил України, військовозобов`язаного, резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на особистому розпорядженні засвідчує командир військової частини або нотаріус. Оригінал особистого розпорядження зберігається у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації місця проживання або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за місцем реєстрації місця проживання військовозобов`язаного або резервіста. У разі складання особистого розпорядження військовослужбовцем Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил України, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, справжність підпису на особистому розпорядженні засвідчує командир/керівник підрозділу органу (служби, військового формування) або нотаріус. Оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону. Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право у будь-який час скасувати особисте розпорядження або скласти нове. Кожне нове особисте розпорядження скасовує дійсність попереднього. Заборонено розголошувати зміст особистого розпорядження до встановлення факту загибелі (смерті) особи, яка його склала (частина 4 статті 16 Закону №2011-ХІІ).

Частиною 2 статті 16-1 №2011-ХІІ встановлено, що за наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

Частиною 3 статті 16-1 №2011-ХІІ встановлено, що у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

Частина 4 статті 16-1 №2011-ХІІ зазначає, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (частина 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, у тому числі під час перебування у полоні (крім військовослужбовців, які добровільно здалися у полон), становить 15 мільйонів гривень.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначає "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затверджений постановою КМ України від 25 грудня 2013 №975.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

Пунктом 10 даного Порядку визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, заяву та відповідний пакет документів.

Згідно п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідач прийняв рішення про призначення грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 2 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням чинного особистого розпорядження ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що оскільки особисте розпорядження військовослужбовця ОСОБА_5 затверджене командиром зенітної ракетної батареї в/ч НОМЕР_2 , є нікчемним, оскільки така посадова особа не визначена вичерпним переліком посадових осіб, передбаченим Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 №550.

Проте суд не погоджується із такими доводами позивача з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 затверджено Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі №550 (далі - Порядок №550).

Відповідно до пункту 2 Порядку №550 військовослужбовець має право скласти особисте розпорядження на випадок полону та особисте розпорядження на випадок загибелі (далі - особисті розпорядження), визначивши розмір частки виплати грошового забезпечення (одноразової грошової допомоги) особі (особам) у відсотках. Військовозобов`язаний або резервіст має право скласти особисте розпорядження на випадок загибелі, визначивши розмір частки одноразової грошової допомоги особі (особам) у відсотках.

Особисті розпорядження складаються письмово в довільній формі із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові (за наявності), дати народження, адреси зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), реєстраційного номера облікової картки платника податків або даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесених до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, а також місця і часу складення особистих розпоряджень. В особистих розпорядженнях обов`язково зазначаються частка (частки) належного до виплати грошового забезпечення на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти та відповідно одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), а також інформація про особу (осіб), якій (яким) здійснюватимуться такі виплати. Для оперативного розшуку особи (осіб), якій (яким) здійснюватимуться такі виплати, в особистому розпорядженні на випадок полону/особистому розпорядженні на випадок загибелі необхідно зазначити їх прізвища, імена та по батькові (за наявності), дати народження, адреси зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), реєстраційні номери облікової картки платника податків або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті), номери телефонів, адреси електронної пошти. В особистих розпорядженнях також можуть зазначатися відомості щодо територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким призваний/прийнятий на військову службу військовослужбовець, або номер військової частини, в якій він проходить військову службу, номери телефонів, адреси електронної пошти. Особисті розпорядження повинні бути особисто підписані військовослужбовцем, військовозобов`язаним або резервістом (пункт 3 Порядку №550).

Частиною 1 пункту 4 Порядку №550 встановлено, шо справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил, військовозобов`язаного або резервіста на особистому розпорядженні на випадок загибелі засвідчує командир військової частини або нотаріус. Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил на особистому розпорядженні на випадок полону засвідчує командир військової частини або нотаріус.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що нормативно-правовими актами відповідача не зобов`язано встановлювати дійсність особистого розпорядження загиблого військовослужбовця при призначенні спірної допомоги, а тому підстав для неврахування особистого розпорядження ОСОБА_5 під час призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю у комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, не було.

Отже враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення щодо розподілу одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця прийнято відповідачем з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 січня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Міністерства оборони України (, просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03049).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя С.В. Бородавкіна