Справа № 240/7932/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/7932/25

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір Полісся" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір Полісся" із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека), в якому просить визнати протиправним та скасувати повністю постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №089094 від 07.01.2025 винесену відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Аргументуючи позовні вимоги до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки у даних спірних правовідносинах Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір Полісся" (далі - ТОВ "М`ясний двір Полісся") не має статусу автомобільного перевізника, а тому не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно з ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику ) учасників справи.

03.04.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вказує, що підставою для застосування до ТОВ "М`ясний двір Полісся" адміністративно-господарського штрафу оскаржуваною постановою від 07.01.2025 № 089094 стало порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: відсутність товарно-транспортної накладної, яка містить обов`язкові, визначені статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", реквізити, наявність якої передбачена вказаною статтею, що потягнуло за собою накладення адміністративно-господарського штрафу.

Пояснює, що перевезення здійснювалися саме ТОВ "М`ясний двір Полісся", що підтверджується відео рейдової перевірки з портативного відеореєстратора інспектора, що проводив перевірку. На вказаному відео водій Тимчик О.О., під час ознайомлення його з актом проведення перевірки, не заперечив, що транспортний засіб DAF ХР 460 FТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 використовувався саме ТОВ "М`ясний двір Полісся". При цьому, твердження представника позивача, що водій був відсутній під час складання та не ознайомлений з актом проведення перевірки від 26.11.2024 № 090028 спростовуються матеріалами перевірки.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

26.11.2024 о 20 год. 25 хв. на автомобільній дорозі М-05 "Київ-Одеса" Одеської області на 452 км + 811 м проведено перевірку транспортного засобу марки DAF XF 460 FT, реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 з спеціалізованим напівпречепом PEZZAJOLI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ "М`ясний двір Полісся". Вказаним транспортним засобом здійснювалося внутрішнє перевезення вантажу під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час перевірки виявлено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажу (великорогатої худоби) без товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж, який відповідає вимогам чинного законодавства.

За результатами рейдової перевірки уповноваженими особами контролюючого органу складено акт № 090028 від 26.11.2024.

На підставі вищезазначеного акта, посадовою особою відповідача запропоновано позивачу взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що надіслано на адресу товариства лист від 12.12.2024.

Позивач не приймав участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

У подальшому, посадова особа відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Ольга Ромахіна розглянула справу щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "М`ясний двір Полісся", зокрема ст.48 "Про автомобільний транспорт" та на підставі акту проведення перевірки прийняла постанову № 089094 від 07.01.2025. Прийнятою постановою накладено на позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн. Таку постанову надіслано товариству, про що свідчить супровідний лист № 2565/26/24-25 від 09.01.2025.

З винесеною відповідачем постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 089094 від 07.01.2025 товариство не погоджується, вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Статтею 2 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

При цьому, відповідно до положень ст. 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).

Згідно з ч.10 ст. 6 Закону № 2344-III, на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до положень ч.12 ст.6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Змістом ч.1 ст.48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із ч.2 ст.48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до приписів ст.48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 2344-III товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 15 "Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок - № 1567) під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з положеннями статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Так, абзацом 3 частини 1 цієї статті визначено, що за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, слід наголосити, що під час здійснення перевезень у водія має бути товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Крім того, наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 затверджено "Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі - Правила).

Відповідно до п. 11.1 цих Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Розділом І вказаних Правил визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Згідно з абзацом 2 пункту 11.1 Правил товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Тому відсутність такого документа під час перевірки уповноваженим органом є підставою для притягнення перевізника до відповідальності, установленої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III.

Виключенням з цього правила є лише випадки якщо перевезення здійснюється фізичною особою за рахунок власних коштів та для власних потреб (ст. 1 Закону № 2344-III).

Отже, законодавець чітко окреслив межі, за яких настає відповідальність, передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, тому саме у випадку відсутності товарно-транспортної накладної у паперовій та/або електронній формі або її обов`язкових реквізитів, для перевізника настають наслідки передбачені цією нормою у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.10.2023 у справі № 440/17062/21.

Своєю чергою, Правилами № 363 визначено, що вантаж - це всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу.

При цьому, якщо перевезення вантажу здійснюється для власних потреб і власним (або орендованим) транспортом без залучення стороннього перевізника, необхідність у складанні ТТН відсутня.

У такому разі водій повинен мати інший документ, що підтверджує право власності на вантаж.

Однак, аналізуючи матеріали справи та як свідчить зміст акта № 090028 від 26.11.2024 водій під час перевірки надав лише документ, що посвідчує особу водія, будь-яких інших документів на вантаж що перевозився (великорогатої худоби) не пред`явив. Крім того, доказів щодо придбання такого товару у значній кількості для власних потреб позивач не надав.

У свою чергу, представник доводить, що ТОВ "М`ясний двір Полісся" не має статусу автомобільного перевізника, а тому не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно з ст.48 Закону № 2344-IIIж.

Отже, ключовим у цій справі є питання, чи є ТОВ "М`ясний двір Полісся" автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-III та, відповідно, особою, на яку покладається відповідальність за недотримання вимог ст. 48 Закону №2344-III, яка визначає документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Приписами ст. 1 Закону № 2344-III передбачено, що:

- автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

- послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Із обсягу встановлених судами обставин цієї справи слідує, що контролюючим органом на підставі акта № 090028 від 26.11.2024 винесено спірну постанову № 089094 від 07.01.2026, якою застосовано до ТОВ "М`ясний двір Полісся", як перевізника адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн за порушення ст. 48 Закону № 2344-ІІІ.

У свою чергу, представник товариства, заперечує правильність визначення відповідачем автомобільного перевізника, посилається на відсутність вини товариства у спірних правовідносинах, оскільки відповідно до доказів наданих відповідачем немає обґрунтованих підстав вважати, що таке виступає перевізником та є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, копії яких долучені до матеріалів справи, власником транспортного засобу марки DAF XF 460 FT, реєстраційним номером НОМЕР_1 , який підлягав перевірці дійсно являється ОСОБА_1 . При цьому власником спеціалізованого напівпречепу PEZZAJOLI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому безпосередньо перевозився вантаж є ТОВ "М`ясний двір Полісся".

У свою чергу, слід звернути увагу на той факт, що до поняття автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, включається не лише вантажний автомобіль, але і причіп, напівпричіп, який використовується для перевезення вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (в даному випадку перевезення великої рогатої худоби).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що ТОВ "М`ясний двір Полісся" в даних спірних правовідносинах виступає автомобільним перевізником, так як є власником спеціалізованого напівпречепу PEZZAJOLI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто автомобільного транспортного засобу, в якому безпосередньо здійснювалося перевезення вантажу (великої рогатої худоби).

Таким чином, під час розгляду матеріалів справи та прийняття спірної постанови за цим розглядом, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно встановив статус автомобільного перевізника товариству, на підставі досліджених документів, в тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, акт перевірки - це не лише один із доказів, який брався до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення, наведені в акті обставини також підтвердженні іншими доказами.

З огляду на викладене, за результатами розгляду справи територіальний орган Укртрансбезпеки правомірно встановив суб`єкт (особу порушника), який в розумінні ч.1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ має нести відповідальність за порушення вимог цього Закону.

Статус автомобільного перевізника позивача підтверджений належними доказами, оскільки транспортний засіб - напівпричіп PEZZAJOLI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який використовувся для перевезення вантажу, в даному випадку великої рогатої худоби належить саме ТОВ "М`ясний двір Полісся".

Проаналізувавши встановлені обставини справи, суд вважає, що посадова особа контролюючого органу правомірно застосувала до товариства адміністративно-господарській штраф за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт як до власника транспортного засобу (напівпричіпу PEZZAJOLI, реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Отже, відповідач обґрунтував статус ТОВ "М`ясний двір Полісся" як автомобільного перевізника.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень було вчинене управлінське волевиявлення у формі винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наслідками розгляду справи слід визнати доведеним за правилами ч.2 ст.77 КАС України факт відповідності ч.2 ст.2 КАС України реально вчиненого суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення та навпаки не доведеним за правилом ч.1 ст.77 КАС України факт існування у заявника порушеного публічного права (інтересу) у межах спірних правовідносин.

Указане є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4-12, 72-77, 90, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір Полісся" (вул. Шевченка, 2, А, с. Великі Низгірці, Бердичівський район, Житомирська область,13352. ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) (вул.Фізкультурна 9, м. Київ, 01033. ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 15 січня 2026 р.

15.01.26