Справа № 620/2232/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2232/25 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокуз м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів: - Оксененка О.М.,

- Черпака Ю.К.,

при секретарі - Красновій О.Р.,

за участі: Вівдиченко О.І., - представника Ніженської окружної прокуратури;

Тищенка Є.В., - представника Бахмацької міської ради, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Бахмацької міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Ніжинської окружної прокуратури до Бахмацької міської ради, третя особа - Деснянське басейнове управління водних ресурсів, про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2025 року Ніжинська окружна прокуратура звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Бахмацької міської ради, третя особа - Деснянське басейнове управління водних ресурсів, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій з набуття права комунальної власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на русловому ставку ''Цибулівка-3'' на водотоці ''Цибулівка-Басанка (Басаково)'', на території села Григорівка, Бахмацької міської об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області;

- зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на набуття права комунальної власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на русловому ставку ''Цибулівка-3'' на водотоці ''Цибулівка-Басанка (Басаково)'', на території села Григорівка, Бахмацької міської об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області (а.с.1-11).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як уповноваженим органом, упродовж тривалого часу не вжито заходів, спрямованих на набуття прав на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на русловому ставку ''Цибулівка-3'' на водотоці ''Цибулівка - Басанка (Басаково)'', на території села Григорівка, Бахмацької міської об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, чим допущено протиправну бездіяльність.

Не погоджуючись із рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року, Бахмацька міська рада (далі - апелянт) через систему "Електронний суд" 26 травня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, якими у задоволенні позову відмовити. Апелянт зазначає, що Ніжинською окружною прокуратурою не надано до суду першої інстанції будь-яких даних, документів та/або інформації з відповідних державних реєстрів про відсутність власника вказаної гідротехнічної споруди. Крім того, вказує, що прокуратурою не було з`ясовано до якого класифікаційного угрупування, виду гідротехнічних споруд вона належить (дамба, гребля, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірно-осушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди, тощо). Судом першої інстанції не було з`ясовано вказаних обставини. Вважає позовні вимоги Ніжинської окружної прокуратури необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення, з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, відповідно до інвентаризаційної відомості "Інформація щодо площинних об`єктів (озера, ставки, водосховища, водойми)" (а.с.67-69) на території села Григорівка Бахмацької міської об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області знаходиться ставок "Цибулівка-3", орієнтовною площею 13,9 га, у складі якого функціонує гідротехнічна споруда без можливості регулювання. Код водогосподарської ділянки М5.1.2.13. Географічна прив`язка розміщення 51.072791 (координати широти), 32.844689 (координати довготи). Форма власності гідротехнічної споруди - не визначена, балансоутримувач - не визначений, стан споруди - задовільний.

Листом Деснянського басейнового управління водних ресурсів (далі - Деснянське БУВР) від 15 квітня 2025 року №388/3-1/ДС/25-25 повідомлено Ніженську окружну прокуратуру, що паспорт зазначеного водного об`єкта у відповідності до пункту 6 Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 березня 2013 року №99, на зберігання до Деснянського БУВР не надходив. Акти обстеження водойми, технічна документація на гідротехнічну споруду у складі водного об`єкта в межах компетенції в управління відсутні (а.с.65-66).

Листом від 20 січня 2025 року за вих.№03-16/210 Бахмацька міська рада повідомила прокуратуру, що за останні три роки нею не виявлено безхазяйне майно - гідротехнічні споруди. Відомості про власника гідротехнічної споруди "Цибулівка-3" відсутні, обстеження не проводилось. Листи з пропозиціями щодо прийняття у комунальну власність гідротехнічних споруд не надходили (а.с.32).

Вважаючи, що відповідач не вжив заходів з метою взяття на облік вищевказаного безхазяйного майна, прокурор звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.

Згідно із положеннями статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Частиною четвертою статті 53 КАС України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В постанові від 01 грудня 2022 року по справі №340/5914/21, у якій, зокрема, розглядалося питання права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави у сфері збереження водних об`єктів для загального та спеціального водокористування, а також запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах, Верховний Суд зазначив:"…водні об`єкти є важливою частиною екосистеми та елементом довкілля, що забезпечує існування людей, тваринного і рослинного світу. Для належного використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту відповідних територій від шкідливого впливу вод на водних об`єктах усіх форм власності можуть зводитися гідротехнічні споруди; забезпечення безаварійності та безперебійності експлуатації таких споруд є завданням власників або користувачів водних об`єктів, на яких розміщена гідротехнічна споруда. На цій підставі колегія суддів доходить висновку про те, що не взяття на баланс гідротехнічної споруди водного об`єкта - водосховища площею 88,1212 га, розташованого на річці Мала Вись, невжиття заходів щодо охорони та збереження гідротехнічної споруди, може спричинити виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій, у тому числі повеней, зумовлених шкідливою дією вод. Зазначене може свідчити про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах".

Правовий висновок про те, що екологічні інтереси держави охоплюють, зокрема, й інтереси у сфері збереження та захисту водних об`єктів загальнодержавного та місцевого значення, забезпечення їх належного використання, висловлений Верховним Судом у постановах від 19 листопада 2019 року у справі №806/1350/15, від 29 квітня 2020 року у справі №802/1145/17-а, від 09 квітня 2020 року у справі №822/589/17, від 03 лютого 2021 року у справі №806/1326/17, від 16 червня 2021 року у справі №120/2320/19-а, від 27 жовтня 2021 року у справі №806/1325/17, від 06 вересня 2022 року у справі №822/591/17, від 19 жовтня 2022 року у справі №354/609/15.

Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Абзацом першим частини першої статті 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Особливості набуття організацією водокористувачів права власності на безхазяйні об`єкти меліоративних систем визначаються законом.

Особливості набуття права власності на безхазяйні гідротехнічні споруди для цілей аквакультури визначаються законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав урегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

У розумінні пунктів 2, 3 статті 2 Закон №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявник орган місцевого самоврядування у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Частиною чотирнадцятою статті 18 Закону №1952-IV передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

За результатом розгляду заяви, а також за наявності відомостей про технічні характеристики відповідного безхазяйного нерухомого майна, отриманих з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, чи відомостей про земельну ділянку, сформовану за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), отриманих з Державного земельного кадастру, державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік.

Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

Таким чином, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна: 1) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 2) публікація органом місцевого самоврядування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 3) звернення органу місцевого самоврядування після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до суду із заявою про передання відповідного нерухомого майна у комунальну власність; 4) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 05 березня 2024 року у справі №300/3657/22 вказав, що питання необхідності державної реєстрації гідротехнічної споруди потребує дослідження правової природи вжитого у Законі терміну "споруди", та можливості його поширення на дамбу.

За Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507 (далі - ДК 018-2000), споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельномонтажних робіт.

У чинному з 01 січня 2024 року Класифікаторі будівель і споруд НК 018:2023, затвердженому наказом Міністерства економіки України від 16 травня 2023 року №3573 (далі - НК 018:2023), використовуються терміни, визначені Європейським класифікатором типів споруд, а саме: споруди - структури, пов`язані із землею, які створені з будівельних матеріалів і комплектуючих та/або для яких виконуються будівельні роботи.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1442, містить положення про те, що споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій (дамби, тонелі, естакади, мости тощо).

Термін "гідротехнічні споруди" вживається у Додатку А до ДБН В.2.4-3:2010 Гідротехнічні, енергетичні та меліоративні системи і споруди, підземні гірничі виробки. Гідротехнічні споруди. Основні положення (далі - ДБН В.2.4-3:2010). Це споруди, що підпадають під вплив водного середовища, призначені для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод.

Схожий термін використано у пункті 1.3 Правил безпеки при експлуатації каналів, трубопроводів, інших гідротехнічних споруд у водогосподарських системах, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 03 квітня 2012 року №661 (далі - Правила №661): гідротехнічна споруда - інженерна споруда, призначена для керування водним режимом, використовування водних ресурсів або для запобігання шкідливій дії вод.

У ДК 018-2000 серед видів споруд також виділяються інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Як зазначено у Класифікаторі, інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим призначенням об`єкта. До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін.

Таким чином, термін "гідротехнічна споруда" пов`язаний з конкретним функціональним об`єктом (конструкцією), є узагальнюючою назвою споруд, що використовуються на водних ресурсах, основним же є термін "споруда".

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 вересня 2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (далі - Закон №5245-VI) з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу ІІ Закону №5245-VI, з дня набрання ним чинності землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Відповідно до частин першої-другої та п`ятої статті 60 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до статті 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Отже, саме до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, подача заяви про взяття на облік та здійснення державної реєстрації безхазяйного нерухомого майна з метою можливості в подальшому набути таке майно у комунальну власність.

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що всупереч вимог наведеного вище законодавства відповідачем, як уповноваженим органом, упродовж тривалого часу не було вжито заходів, спрямованих на набуття прав на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на русловому ставку ''Цибулівка-3'' на водотоці ''Цибулівка - Басанка (Басаково)'', на території села Григорівка, Бахмацької міської об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, чим допущено протиправну бездіяльність.

Отже, доводи апеляційної скарги Бахмацької міської ради жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав Шостому апеляційному адміністративному суду для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бахмацької міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №620/2232/25 за адміністративним позовом Ніжинської окружної прокуратури до Бахмацької міської ради, третя особа - Деснянське басейнове управління водних ресурсів, про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя І.В. Штульман

Судді О.М. Оксененко

Ю.К. Черпак