Справа № 520/25313/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року № 520/25313/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши адміністративний позов Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057 ) до Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33,м. Ізюм, Харківська область,64300, ) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, в якому просить суд:

- стягнути кошти з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 370050,39 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що відповідач має податковий борг 370050,39 гривень Податковий борг відповідачем у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, запропоновано відповідачу надати відзив на адміністративний позов.

Відповідач надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити у задоволенні позову.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що за Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж () рахується податкова заборгованість у сумі 370 050,39 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань по податку на додану вартість, наступному податку, нарахований згідно:

- податкового повiдомлення-рiшення № вiд 14.07.2023, термін сплати 04.08.2023 (нараховано 5 100,00 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 5 100,00 грн);

- податкового повiдомлення-рiшення № 0/27036/0408 вiд 15.05.2024, термін сплати 05.06.2024 (нараховано 3 190,82 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 3 190,82 грн);

- податкового повідомлення-рішення № 0/10073/0408 від 27.02.2024, термін сплати-28.08.2024 (нараховано- 52 017,75 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення - 52 017,75 грн.);

- податкового повідомлення-рішення № 0/38574/0408 від 04.12.2023, термін сплати-21.07.2025 (нараховано- 309 741,82 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення - 309 741,82 грн.).

Податкові повідомлення-рішення N 0/10073/0408 від 27.02.2024 та № 0/38574/0408 від 04.12.2023 оскаржувались в судовому порядку.

Так, щодо податкового повідомлення-рішення № 0/10073/0408 від 27.02.2024

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 520/7480/24 позов платника залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 апеляційна скарга платника без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 520/7480/24 залишено без змін.

Рішення набрало законної сили.

Щодо податкового повідомлення-рішення N 0/38574/0408 від 04.12.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у №520/36317/23 в задоволенні адміністративного позову платника справі відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 апеляційна скарга платника без задоволення. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі № 520/36317/23 залишено без змін.

Рішення набрало законної сили.

В зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, сформовано та направлено податкову вимогу від 16.01.2004 № 1/27 та від 21.02.2004 № 2/28, в яких повідомлено про суму узгодженого податкового боргу. Дані вимоги направлені поштою та вручені 20.01.2004 та 12.03.2004 року.

Наявність суми податкового боргу підтверджується даними інтегрованих карток платника податків.

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

Згідно з п.п. 16.1.3 та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України - платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання та з метою виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України платнику на податкову адресу направлено податкову вимогу №1/27 від 16.01.2004 та № 2/28 від 21.02.2004.

Податкова вимога є дійсною, у судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, та зазначив, що Позивач посилається на наявність наступних податкових повідомлень-рішень:

- № вiд 14 липня 2023 року на суму 5 100 грн. 00 коп.;

- № 0/27036/0408 вiд 15 травня 2024 на суму 3 190 грн 82 коп.;

- № 0/10073/0408 від 27 лютого 2024 на суму 52 017 грн. 75 коп.;

- № 0/38574/0408 від 04 грудня 2023 на суму 309 741 грн. 82 коп.

При цьому Позивач надає до суду вимоги які були надіслані на адресу Відповідача більше 20 років назад, а тому не мають жодного відношення до податкового боргу, що виник в 2023-2024 роках.

Суд зауважує, що станом на час виникнення у Ізюмського КПТМ заборгованості та прийняття вказаних податкових вимог діяв Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 03.07.2001 №2181-ІІІ (далі - Закон № 2181-ІІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2181-ІІІ податкова вимога визначалась як письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Згідно з підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181-ІІІ перша податкова вимога надсилалась не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

За змістом підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6 Закону № 2181-ІІІ у разі виникнення нового податкового боргу після направлення першої податкової вимоги друга податкова вимога мала містити суму консолідованого боргу без направлення нової податкової вимоги по новому податковому боргу. У контексті даної норми консолідованим вважався борг, визначений у першій податковій вимозі, збільшений на суму нового податкового боргу, що виник до виставлення другої податкової вимоги.

З набранням чинності Податкового кодексу України з 01.01.2011 та втратою чинності Закону № 2181-ІІІ не змінився правовий статус та функція податкової вимоги як письмової вимоги контролюючого органу до платника податків щодо погашення податкового боргу.

Так, згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України

податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, згідно з приписами Податкового кодексу України платнику податків надсилається лише одна податкова вимога замість двох, визначених попередньо

Законом № 2181-ІІІ, однак як Податковим кодексом України, так і Законом № 2181-ІІІ передбачено, що в разі збільшення суми податкового боргу після направлення (вручення) податкової вимоги, нова податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами пп. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи податкової служби Водночас, пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль та дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 20.1.32, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.1 та 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Окрім вищевикладеного слід вказати наступне: відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 №1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

- згідно п. 2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України»;

- згідно п. 3 - «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу»;

- згідно п. 4. - «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів»;

- згідно п. 5, 6 - «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми.

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту».

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - юридичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На час розгляду справи сума податкового в загальному розмірі 370 050,39 гривень, не сплачена, доказів самостійної сплати зазначеної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Разом із тим, вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61057, ) до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33,м. Ізюм, Харківська область,64300, ) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки - задовольнити.

Стягнути з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33,м. Ізюм, Харківська область,64300, ) податковий борг в сумі 370050,39 грн. (триста сімдесят тисяч п`ятдесят гривень 39 копійок) за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Заічко О.В.