Справа № 594/1671/25
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1671/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати постанову № 4925 про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн,, незаконною та скасувати її, а провадження у справі закрити. Стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його визнано винним в тому, що 16.12.2025 о 10 год. він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу проходження військово-лікарської комісії. Під час звірки персональних даних було встановлено, що він перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у вказаному відділі з 2013 року та встановлено, що він не прийшов військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності до військової служби.

Далі в оскаржуваній постанові вказано, що відповідно до п. 2 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621 від 21.03.2024 встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років зобов`язані пройти повторно медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутись до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Враховуючи викладене, він своїми діями порушив вказані вище вимоги Закону, а саме не пройшов ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

Вважає, що така постанова є протиправною, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає до скасування. Зокрема зазначив, що відповідно до п.10 наказу МО України № 3 від 1.01.2024 «Про затвердження інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про дату, місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце і час розгляду справи пни підписанні протоколу (у разі його складення) або окремим повідомленням про розгляд справи (додаток 81, яке вручається особі особисто під підпис або надсилається (в тому числі централізованої засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання (перебування), зазначену особою під час уточнення облікових (персональних) даних, або на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання. У разі оформлення повідомлення про розгляд справи на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки засвідчує його особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів.

Проте, йому взагалі нічого не було відомо, про те, що відносно нього буде розглядатись і розглядалась якась справа. В його присутності жодного протоколу про адміністративне правопорушення не було складено, що підтверджується відсутністю його підписів у протоколі № 536 від 16.12.2025 в тому числі і у графі про розгляд справи о 10.00 год. 23.12.2025. Його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду його справи і відповідач не має і не може мати доказів направлення йому такого повідомлення поштовим зв`язком чи іншим чином.

Таким чином, відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності, а саме не повідомив його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У його ситуації розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його повідомлення у належний спосіб та порядку, встановленого процесуальним законодавством, про розгляд адміністративної справи, що в силу приписів частини першої статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Тобто, відповідачем позбавлено його прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про роз`яснення йому його прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час розгляду відповідачем безпосередньо справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, оскаржувана постанова є неконкретною та не містить суті правопорушення, яке ніби-то ним допущено. Зі змісту постанови вбачається, що він прибув 16.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу проходження ВЛК. Однак це не відповідає дійсності, оскільки він особисто прибув до вказаного відділу 16.12.2025, але не з приводу проходження ВЛК, як про це вказано у постанові, оскільки таку він пройшов ще 17.06.2025, а з приводу того, що 15.12.2025 у застосунку Резерв + виявив, що його розшукує ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що він не пройшов ВЛК, тому і прибув до них 16.12.2025, щоб вияснити причину його розшуку, так як ВЛК пройшов ще 17.06.2025. Відповідальний працівник ТЦК йому сказав, що їм не відомо у зв`язку із чим його подали у розшук, надали йому нове направлення на ВЛК і він пішов проходити комісію.

Коли прийшов до комісії ВЛК, то йому повідомили, що таку він вже пройшов і повторно не може її проходити, так як раніше наданий висновок, а саме свідоцтво про хворобу в даний час знаходиться на розгляді регіональної ВЛК. Тому він повернувся до ТЦК, повідомив їх про те, що сказали у ВЛК і його відпустили.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 2025-0702-1441-2020-7 від 05.09.2025, він визнаний непридатним до військової служби на підставі ст. 30-а графи 11 розкладу хвороб. Після цього свідоцтво про хворобу підлягає розгляду регіональною ВЛК, в його випадку 16 регіональною ВЛК м. Львів.

Відповідно до п. 2 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років зобов`язані пройти повторно медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутись до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово - лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Таким чином, із зазначено вбачається, що всі без виключення громадяни України віком від 25 до 60 років зобов`язані пройти повторно медичний огляд з метою придатності до військової служби.

Однак така вимога не відповідає Закону № 3621 від 21.03.2024, відповідно до якого обов`язок повторно пройти такий медичний огляд стосується лише тих осіб, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024.

Натомість в оскаржуваній постанові не має жодних доказів, що він мав обов`язок пройти повторний огляд. Ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у постанові не зазначено, якими доказами доводиться його вина у вчиненні правопорушення і які документи додаються. Не вказано, чи проходив він раніше ВЛК, коли саме, яким був її висновок і що було підставою для повторного проходження такої, тобто взагалі у постанові не розкрито суті правопорушення.

Його ніколи не було визнано комісією ВЛК обмежено придатним до військової служби. Відповідно до його військового квитка серії НОМЕР_1 п.13 зазначено, що 07.02.2008, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 його визнано непридатним до військової служби. Відповідно до розділу У1 військового квитка вбачається, що 27.12.2013 його було постановлено на облік у вказаний ІНФОРМАЦІЯ_4 і того ж дня знято з обліку.

Оскільки 16.12.2025 він прибув особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою вияснити причину його розшуку і йому не було надано чіткої відповіді та не було надано копії протоколу про адміністративне правопорушення та копії постанови про вчинення такого, то він звернувся за правовою допомогою до адвоката, яким 19.12.2025 було направлено адвокатський запит до вказаного ТЦК та СП з проханням пояснити підстави оголошення його розшуку та надати копію документів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення.

26.12.2025 адвокатом отримано відповідь, з якого довідався, що 16.12.2025 на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення без його участі і який вручено йому не було, а 23.12.2025 без його участі, належно не повідомивши, розглянуто його справу та винесено постанову. Особисто він отримав дану постанову засобами поштового зв`язку простим рекомендованим 27.12.2025.

Тобто, на день подання адвокатського запиту постанова про накладення на нього адміністративного стягнення була відсутня.

Однак і наданими адвокату документами не підтверджується факт вчинення ним адміністративного правопорушення, доказів того, що він мав обов`язок пройти ВЛК до 04 травня 2025 року не надано.

Крім того зазначив, що постанову винесено 23.12.2025, проте у ній не зазначено, коли саме він вчинив правопорушення, тобто дату вчинення правопорушення, якщо таке було, не встановлено відповідачем. Якщо відповідач вважав, що він мав обов`язок пройти повторний медичний огляд ВЛК до 05 червня 2025 року, а натомість пройшов його 17 червня 2025 року, то відповідач був безпосередньо обізнаний про це, починаючи з 05.06.2025, і саме з цієї дати він мав можливість виявити порушення, а тому саме 05.06.2025 є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення.

Між тим, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення була складена 23.12.2025, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Із довідки про доставку електронного кабінету, вбачається, що ухвала про відкриття провадження а також прикріплені до неї файли було надіслано одержувачу відповідачу в його електронний кабінет, який було доставлено до електронного кабінету 02 січня 2026 року.

В судове засідання позивач, його представник адвокат Дейнюк М.П. не прибули. У позовній заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача на розгляд справи не прибув, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення № 4925 від 23.12.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-УІІ, що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 № 49, та порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідні положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови також встановлено, що 16 грудня 2025 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Цигани, Чортківського району, Тернопільської області прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу проходження військово-лікарської комісії. Під час звірки персональних даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2013 року. Також було під час звірки даних встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію з метою визнання придатності до військової служби.

За правилами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до тепер.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. (ст.1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

В цьому ж Законі визначено поняття: особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч.7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

- призовники - особи, які взяті на військовий облік;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з п.2, 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно пп. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п. 23 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані і резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам де вони перебувають на військовому обліку зокрема у випадках визначених постановою КМУ від 07.02.2022 №265 через центри надання адміністративних послуг та інформаційно комунікаційних систем.

Відповідно до п.69 постанови №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», особи, які не приходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідності) направляються на військово-лікарську комісію.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно з абзацом 5 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 2 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".

Як вбачається із військового квитка серії НОМЕР_1 , 07.02.2008 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача визнано непридатним до військової служби.

20 грудня 2013 року позивача було поставлено на облік у вказаний ІНФОРМАЦІЯ_4 і того ж дня знято з обліку.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовано статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції станом на 27.12.2013, виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24.

Позивач є громадянином України, а відтак, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби).

Згідно із ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе визначення ступеня придатності до військової служби.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 69 Порядку № 560, особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

04 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Суд зазначає, що запис у військовому квитку позивача, - «знятий з військового обліку» безумовно не означає, що позивач не підлягає призову у воєнний час, оскільки за станом здоров`я громадянин може бути непридатним до військової служби у мирний час, але обмежено придатним у воєнний стан. При цьому, суд зауважує, що останнє не означає, що громадянин не може проходити військову службу чи повинен отримати відстрочку від мобілізації, а лише свідчить про те, що деякі види служби та роботи йому протипоказані.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Отже, якщо особу знято з військового обліку за наказом №342 від 09.06.2006, тому вона підлягає мобілізації на службу в ЗСУ під час військового стану після проходження військово-лікарської комісії.

Позивачем долучено до матеріалів справи скріншот додатку Міністерства оборони «Резерв+», в якому відсутні записи про проходження ним ВЛК, зокрема у графах постанова ВЛК, та дата ВЛК стоять прочерки.

Таким чином, доводи позивача про те, що він станом на 05.06.2025 був знятий з військового обліку як визнаний не придатним до військової служби на підставі Наказу МО України №402, ст.30 б від 2008 є необґрунтованими.

Разом із тим, до позовної заяви позивачем долучено свідоцтво про хворобу №2025-0702-1441-2020-7 від 05.09.2025, яке є додатком 11 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 2.9 глави 2 розділу ІІ), відповідно до якого, 05.09.2025 «ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 (Борщів)» за розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_7 (Борщів) від 17.06.2025, проведено огляд ОСОБА_1 , та на підставі ст.30 а графи ІІ розкладу хвороб, визнано його непридатним до військової служби.

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21.03.2024 визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду

З наведеного вбачається, що у строк до 05.06.2025 включно позивач був зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Як встановлено із зазначеного вище свідоцтва про хворобу, позивач пройшов ВЛК 17.06.2025.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, за правилами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже суд розглядаючи адміністративну справу стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень не обмежений доводами позову, а зобов`язаний перевірити оскаржуване рішення відповідача на відповідність всім критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи винесено таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною дев`ятою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як слідує з матеріалів справи про правопорушення у вигляді не проходження позивачем повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби відповідачеві стало відомо 06 червня 2025 року, адже 05 червня 2025року був останнім днем для проходження цього огляду. Відповідач мав об`єктивну можливість виявити це правопорушення, оскільки позивач перебуває на військовому обліку, а відповідачеві було відомо, що позивач підпадає під категорію осіб, передбачених пунктом 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року №3621-IX. Відомості про всі ці дані наявні в електронному військово-обліковому документі, а отже, і в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», тому були достовірні відомі відповідачеві.

Отже, починаючи з 06 червня 2025 року почав свій перебіг трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, який передбачений частиною дев`ятою статті 38 КУпАП, і цей строк закінчився 06 вересня 2025 року.

Адміністративне стягнення на позивача було накладено 23 грудня 2025 року, тобто, поза межами строку, передбаченого частиною дев`ятою статті 38 КУпАП.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З цього слідує, що відповідач не мав права розпочинати справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача, а розпочате провадження повинен був закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Разом з тим, відповідачем ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові про адміністративне правопорушення, не вказано, що позивач не пройшов військово-лікарську комісію з метою визнання придатності до військової служби саме у строк до 05.06.2025.

Також судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не було складено у присутності позивача та не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності, а саме не повідомив його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його повідомлення у належний спосіб та порядку, встановленого процесуальним законодавством, про розгляд адміністративної справи, що в силу приписів частини першої статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Фактично, позивача позбавлено його прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про роз`яснення позивачу його прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час розгляду відповідачем безпосередньо справи про адміністративне правопорушення.

З цих підстав позовні вимоги слід задовольнити, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки позов задоволено повністю, суд, урахувавши вимоги ч.1 ст.139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав покласти ці витрати на відповідача.

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605, 60 грн.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 72, 75-77, 244-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 33, 210, 210-1, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП № 4925 від 23 грудня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 606 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Головуюча: