Справа № 580/5946/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5946/25 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.

У червні 2025 року позивач подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати судовий розгляд справи в межах наступних позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 27.11.2025.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу шляхом збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивача, на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до частини 2 ст. 42 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачу, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 27.11.2024 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсій, починаючи з 27.11.2024;

Щодо решти періоду позовних вимог повернуто. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 27.11.2024 у розмірі 1,0796 та з 01.03.2025 - у розмірі 1,115 і у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 08 серпня 2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 у справі № 580/5946/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при проведенні індексації пенсій починаючи з 2019 p. середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, в розмірі 3764,40 грн множилась на 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019), 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.05.2020), 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021), 1,14 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2022), 1,197 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2023) та 1,0796 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2024). Оскільки розмір пенсії позивача обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки (9 118,81 грн), перерахунку із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника заробітної плати в розмірі 1,14 з 01.03.2022, в розмірі 1,197 з 01.03.2023 та в розмірі 1,0796 з 01.03.2024 пенсія не підлягала. Разом з тим, відповідно до Постанови № 118 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в сумі 135,00 грн, яка враховується під час подальших перерахунків. Відповідно до Постанови № 168 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в сумі 100,00 грн, яка враховується під час подальших перерахунків. Відповідно до Постанови № 185 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в сумі 100,00 грн, яка враховується під час подальших перерахунків. Отже, пенсію обчислено згідно із законодавством та документами пенсійної справи.

11 серпня 2025 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 у справі №580/5946/25 у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 понесенні ним судові витрати за сплату судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням індексації порушується кожного місяця, при цьому: стосовно застосування коефіцієнту збільшення у розмірі 1,14, установленого Постановою КМУ № 118, це порушення здійснюється починаючи з 01.03.2022 і до сьогодні; стосовно застосування коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197, установленого Постановою КМУ № 168, це порушення здійснюється починаючи з 01.03.2023 і до сьогодні; стосовно застосування коефіцієнту збільшення у розмірі 1,0796, установленого Постановою КМУ № 185, це порушення здійснюється починаючи з 01.03.2024 і до сьогодні; стосовно застосування коефіцієнту збільшення у розмірі 1,115, установленого Постановою КМУ № 209, це порушення здійснюється починаючи з 01.03.2025 і до сьогодні. З урахування викладеного, суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, не врахував, що порушення права позивача з боку відповідача носить триваючий характер, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу щомісяця допускає протиправну поведінку щодо невиплати пенсії позивачу з урахуванням індексації в повному обсязі, чим порушує його право на соціальний захист - пенсійне забезпечення. Ухвалюючи оскаржуване рішення, судом не було враховано, що шестимісячний строк звернення, передбачений положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України, може стосуватись лише періоду, з якого має бути перерахована та виплачена пенсія; приписи ч. 2 ст. 122 КАС України не можуть поширюватися на застосування самих коефіцієнтів за попередні роки.

Апелянт також наголосив, що в рішенні суду має бути зазначено, що перерахунок та виплата йому пенсії проводяться саме шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 згідно з Постановою КМУ №118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 згідно з Постановою КМУ № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 згідно з Постановою КМУ № 185, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 згідно з Постановою КМУ № 209. Як про це просить позивач відповідно до заявлених позовних вимог. Поруч з цим, у резолютивній частині рішення суду важливо вказати конкретний показник (суму) середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який підлягає індексації на відповідні коефіцієнти (у цьому випадку це 9118,81 грн), як про це просить позивач відповідно до заявлених позовних вимог.

Недонарахування пенсії позивача сталось з неналежного виконання службовими особами органів ПФУ своїх посадових обов`язків і тому зоною відповідальності саме держави є те, що сума пенсії при обрахуванні, є протиправно недорахована або несвоєчасно перерахована. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, які могли з`явитись лише як наслідок «неналежного урядування». Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», органи ПФУ зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді невиплати всієї суми недоотриманої пенсії, призначеної у неправильному розмірі або перераховану несвоєчасно, в тому числі застосовуючи обмежений строк звернення за захистом своїх порушених прав. Отже право позивача на звернення до суду з вимогами до відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням коефіцієнтів індексації пенсії у розмірах 1.14, 1.197, 1.0796 не обмежується шестимісячним строком звернення до суду. Судом першої інстанції належним чином не була перевірена сукупність обставин, за наявності яких можливе застосування саме положень ч. 2 ст. 122 КАС України, та необґрунтовано ухвалено рішення, що право на проведення перерахунку та виплати недоотриманих сум пенсії позивачу має бути захищене в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та від 22 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та з червня 2021 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки в загальному розмірі 9118,81 грн.

Під час автоматичної індексації пенсійних виплат органом Пенсійного фонду до пенсії позивача встановлено доплати (надбавки) в сумі 135 грн з 01.03.2022, 100 грн з 01.03.2023, 100 грн з 01.03.2024.

З 01.03.2025 на виконання підпункту 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у розмірі 9118,81 грн), збільшеного на коефіцієнт 1,0575 (9118,81 грн х 1,0575 = 9645,14 грн).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

В частині доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про те, що розмір пенсії ОСОБА_1 не підлягає перерахунку із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника заробітної плати в розмірі 1,14 з 01.03.2022, в розмірі 1,197 з 01.03.2023 та в розмірі 1,0796 з 01.03.2024, судова колегія враховує наступне.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 11 червня 2025 року та оскаржуваного рішення від 10 липня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 розглядались в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України №1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачу, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 27.11.2024 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статті 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» та статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24 не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований, і дійшов такого висновку:

« при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020- 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.

95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.

99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства».

З урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, здійснюючи у 2024 році перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100,00 грн, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло всупереч вимог чинного законодавства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині відповідає зазначеним вище висновкам.

Судова колегія враховує відсутність доводів апелянта - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії позивача у 2025 році із застосуванням коефіцієнта 1,0575 замість 1,115.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не спростовують висновки суду першої інстанції в оскаржуваних частинах.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.

Позивач оскаржує рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок (індексацію) пенсії позивача у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9118,81 грн), з 01.03.2022 у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 Постанови №118, з 01.03.2023 у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 та у зв`язку з цим проведення виплати недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.

Судова колегія зауважує, що відповідно до заяви позивача від 06 червня 2025 року, останній просив здійснювати судовий розгляд справи в межах наступних позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 27.11.2025.

Надалі, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу шляхом збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивача, на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до частини 2 ст. 42 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачу, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 27.11.2024 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсій, починаючи з 27.11.2024;

Щодо решти періоду позовних вимог повернуто. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Таким чином, судом першої інстанції здійснено розгляд позовних вимог у межах перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнти у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії з 27.11.2024.

Наведена ухвала суду першої інстанції від 11 червня 2025 року позивачем не оскаржується та відповідні заперечення до апеляційної скарги не включено.

Відповідно до частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

З урахуванням ухвали суду першої інстанції від 11 червня 2025 року, вимоги позивача щодо перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення з 01.03.2022 у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 Постанови №118, з 01.03.2023 у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 та проведення виплати недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022 задоволенню не підлягають.

Щодо триваючого характеру порушення прав позивача, судова колегія враховує наступне.

У питанні застосування строків звернення до суду у соціальних спорах Верховний Суд в складі судової палати у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 сформував наступні висновки:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо. »

Як вбачається з матеріалів справи, з цим позовом до суду позивач звернувся 27 травня 2025 року та заявив вимоги про зобов`язання провести індексацію пенсії за 2020-2025 роки.

Верховний Суд неодноразово вирішував питання дотримання строків звернення до адміністративного суду в аналогічних правовідносинах при вирішенні позовних вимог по суті.

Та у постанові від 13.05.2025 у справі № 560/8245/24 дійшов висновку:

« 25. Звернувшись до суду з цим позовом 04.06.2024, позивачка заявила вимоги про зобов`язання відповідача здійснити індексацію її пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.05.2020 у розмірі 1,11, 01.03.2021 - 1,11, з 01.03.2022 - 1,14, з 01.03.2023 - 1,197, з 01.03.2024 - 1,0796.

26. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, статті 46 Закону № 1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

27. У справі, що розглядається, індексація у 2020- 2024 роках позивачці фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.»

Такий підхід у питанні застосування передбаченого статтею 122 КАС України строку звернення до суду відповідає висновкам Верховного Суду у постановах від 28.01.2025 у справі № 400/4663/24 та від 24.04.2025 у справі № 300/4424/24.

Враховуючи сформовану практику Верховного Суду у цій категорії справ, зважаючи на те, що у справі, що розглядається, індексація у 2020 - 2025 роках позивачу не нараховувалася, висновки суду першої інстанції щодо права позивача на перерахунок пенсії з 27 листопада 2024 року (шестимісячного строку до дати звернення до суду зі вказаним позовом) не можна визнати необґрунтованими.

В частині доводів позивача щодо застосування коефіцієнтів за попередні роки, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд першої інстанції неправильно трактував положення нормативно-правових актів, що регулюють вказані правовідносини та дійшов неправильного висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2025 року підлягає застосуванню виключно коефіцієнт збільшення 1,115, передбачений постановою № 209, який діє з 01 березня 2025 року, оскільки при перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2025 року має враховуватись не лише коефіцієнт 1,115 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 209, а й коефіцієнт 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 185, який мав виплачуватись йому у 2024 році.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2025 року у справі № 440/6585/25.

Щодо вимоги про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 саме шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн, судова колегія зауважує, що наведений показник не є спірним та не заперечується відповідачем.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції та таке слід змінити в мотивувальній та резолютивній частинах.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для зміни мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року змінити в мотивувальній та резолютивній частинах, виклавши їх редакцію наступним чином:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 27 листопада 2024 року у розмірі 1,0796; з 01 березня 2025 року - у розмірі 1,0796 та 1,115, і у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.».

У іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан