Справа № 380/437/26
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/437/26
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

13 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяву Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Червоноградський завод залізобетонних виробів» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.12.2025 №646/4-13-01 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, прийняте відносно Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів», податковий номер 22405526.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову у справі шляхом:

- зупинення стягнення (примусове списання) на підставі рішення Головного управління ДПС у Львівській області №646/4-13-01 від 24.12.2025 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Львівській області №646/4-13-01 від 24.12.2025;

- заборони Головному управлінню ДПС у Львівській області оформлювати та подавати банкам, небанківським надавачам платіжних послуг платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів з рахунків платника податків Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (, вул. Львівська, 36, м. Шептицький, Львівська область, 80100) на підставі та на виконання рішення Головного управління ДПС у Львівській області №646/4-13-01 від 24.12.2025 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Львівській області №646/4-13-01 від 24.12.2025.

Вимоги зазначеної заяви обґрунтовано тим, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Окрім цього, очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушень прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням, дією чи бездіяльністю.

Позивач зазначає, що специфіка оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Львівській області полягає в тому, що таке підлягає обов`язковому та безспірному виконанню банківськими установами, надавачами послуг, в яких платник податків має розрахункові та/або поточні рахунки без згоди ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів». Здійснення стягнення суми грошових коштів з рахунків у банківських установах унеможливить поновлення прав позивача, оскільки подання до адміністративного суду позову про скасування рішення буде марним, адже не забезпечить належний захист прав платника податків. При цьому, стягненням коштів буде завдано значної шкоди позивачу, що унеможливить подальше нормальне ведення господарської діяльності.

Звертає увагу, що відповідач починаючи з 26.12.2025 на підставі оскаржуваного рішення від 24.12.2025 № 646/4-13-01 розпочав надсилання до обслуговуючих позивача банківських установ платіжних інструкцій про стягнення податкового боргу позивача, та на підставі останніх банками вже списано кошти з рахунків позивача в сумі 55 540,32 грн.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Насамперед суд відзначає, що відповідно до вимог частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого є справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Забезпечення позову це надання заявнику тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову врегульовано главою 10 розділу І КАС України.

Згідно з частинами першою - третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд відзначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожній окремій ситуації з урахуванням конкретних доказів встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою - шостою статті 154 КАС України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, в провадженні якого є справа, до вирішення такої справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь позивача. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і змістом позовних вимог.

Суд зазначає, що предметом справи є рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 24.12.2025 №646/4-13-01 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, прийняте відносно Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів».

Судом встановлено, що ПАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» посилається на доводи про незворотність наслідків безспірного стягнення коштів. Суд зазначає, що спір у даній справі носить майновий характер. Заявник посилається на те, що стягнення коштів призведе до негативних наслідків. Однак, виконання грошових зобов`язань (сплата або стягнення податкового боргу) за своєю правовою природою не є незворотним. У разі, якщо суд скасує оскаржуване рішення або встановить відсутність боргу, надміру стягнуті кошти підлягають поверненню платнику податків з бюджету у порядку, визначеному ст. 43 Податкового кодексу України. Тобто, навіть у разі примусового стягнення коштів під час розгляду справи, права позивача можуть бути відновлені без вжиття заходів забезпечення позову.

Сама ж протиправність оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів.

Крім того, безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Однак, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №826/14951/18 від 10.04.2019 у справі №826/16509/18, від 26.12.2019 у справі №640/13245/19 та від 29.01.2020 у справі №280/4367/19, від 07.09.2022 у справі №160/15421/21.

Також, щодо втручання у повноваження суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України керівник податкового органу має право приймати рішення про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Заборона вчиняти такі дії до вирішення спору по суті фактично означає зупинення виконання контролюючим органом покладених на нього законом функцій. Суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню позовних вимог (у випадку оскарження дій) або які блокують законну діяльність суб`єкта владних повноважень без наявності очевидних ознак протиправності його дій.

Отже, судом не встановлено достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити незворотні зміни у правовому становищі позивача, а ймовірність існування ризику, у зв`язку з яким і мали б, на його думку, вживатися заходи забезпечення позову, не підтверджується належними й допустимими доказами.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна