Справа № 200/3852/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

14 січня 2026 року Справа №200/3852/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/3852/25

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №200/3852/25 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Дружківського міського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 08.04.2022 № 14038/196254/1/31 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» з 01.04.2022 ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат, та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.04.2022.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

02.01.2026 суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/3852/25, де останній просить суд встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 200/3852/25 від 07.07.2025 року, надавши відповідний строк для цього (10 робочих днів)

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.01.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, поданої на підставі статті 382 КАС України. Розгляд заяви вирішено проводити у порядку письмового провадження (без повідомлення сторін). Витребувано у відповідача інформацію із документальним підтвердженням щодо виконання/не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/3852/25.

Відповідачем у встановлений строк суду надані відомості стосовно виконання судового рішення та заперечення на заяву, подану в порядку статті 382 КАС України, де зазначено таке.

Головним управлінням на виконання рішення суду здійснено розрахунок заборгованості по щомісячним страховим виплатам ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 31.08.2025 в сумі 1016317,42 грн та внесено в ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати деяких соціальних виплат».

Доплата за рішенням суду (за період з 01.04.2022 по 31.08.2025 у сумі 1016317,42 грн) в силу положень Бюджетного кодексу України виплачується за рахунок закріпленого законодавством бюджету, як джерела фінансування.

З метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, Головним управлінням в межах закріплених повноважень 09.01.2026 листом № 0500-0401-5/2682 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості по страховим виплатам за рішенням суду ОСОБА_1 .

Бюджетні видатки органів Пенсійного фонду, зокрема Головного управління, формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату соціальних виплат у поточному бюджетному році та здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України як єдиного безальтернативного джерела фінансування, - поза межами бюджетних асигнувань поточного року. Тобто страхові виплати на виконання рішення суду здійснюються Головним управлінням виключно за рахунок коштів Державного бюджету. Інших фінансових джерел, крім зазначених, для здійснення виплат Головним управлінням законодавством не передбачено. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування означеної категорії виплат до повноважень керівника територіального органу Пенсійного фонду України не входять.

Головним розпорядником коштів по соціальним видаткам є Міністерство соціальної політики України.

У 2025 році цільові кошти на виплату заборгованості на рішення суду по ОСОБА_1 з бюджету не виділялись та до бюджету Головного управління не закладались.

Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних та страхових виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою.

Видатків для фінансування заборгованості з страхових виплати за рішеннями суду у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2025 року № 1152, за окремою бюджетною програмою не було передбачено.

Таким чином, виплата нарахованої доплати по страховим виплатам за період з 01.04.2022 по 31.08.2025 у сумі 1016317,42 грн, буде фактично здійснена після отримання відповідного фінансового ресурсу з Державного бюджету України.

Отже, Головним управлінням вжито заходи з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 200/3852/25 в частині виплати нарахованої заборгованості у межах власної компетенції та чинного законодавства.

13.01.2026 представник позивача подав заяву, де просив суд відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виконання рішення суду від 07.07.2025 у справі № 200/3852/25 та одночасно змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №200/3852/25 із зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат, та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.04.2022 року на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.04.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі 1 016 317,42 гривень.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд керується наступним.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2-4 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини справи, беручі до уваги подані сторонами докази суд вважає, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Як наслідок, суд встановлює місячний строк з дня отримання повного тексту даної ухвали відповідачем для подання звіту про виконання судового рішення у справі №200/3852/25.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що такий звіт має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 року щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень, а також роз`яснити відповідачу, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

Що стосується клопотання представника позивача про відмову у прийнятті звіту та одночасного розгляду питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд дійшов висновку про їх передчасність, оскільки на момент розгляду цієї заяви, судовий контроль судом встановлений не був, отже у відповідача не було зобов`язання для подання звіту про виконання рішення у цій справі.

Частинами 3, 4 статті 382-3 КАС України передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

З урахуванням вищевказаного, клопотання представника позивача про відмову у прийнятті звіту та одночасний розгляд питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, очевидно не може бути розглянутим у даному випадку, з огляду на задоволення клопотання про встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт. Натомість вказане питання буде розглянуто судом після надходження звіту відповідача, який свідчитиме про невиконання рішення суду у цій справі.

Керуючись статтями 248, 243, 256, 370, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №200/3852/25 - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №200/3852/25.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, що звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №200/3852/25 має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 року щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

У задоволенні вимог про відмову у прийнятті звіту та про розгляд питання про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 200/3852/25 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14.01.2026.

Суддя І.В. Буряк