Справа № 541/4773/25
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/4773/25
Провадження № 2-а/541/6/2026
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

10.12.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Кропивного Руслана Вікторовича серії ЕНА №6260611 від 01 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ст. 125 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2025 року інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Кропивним Р.В. відносно неї складено постанову серії ЕНА №6260611 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ст. 125 КУпАП. Так, 01.12.2025 приблизно о 20 год 30 хв. вона керувала автомобілем Mercedes-Benz C200, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Миргород по вул. Сорочинській. У подальшому, її транспортний засіб було зупинено екіпажем поліції. Інспектори повідомили, що нібито відсутня чи не працює підсвітка заднього номерного знака та нібито наявна тріщина на лобовому склі, що, на їх думку, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Також, у постанові зроблено посилання, що номерний знак нібито був «закритий». При цьому, позивач заявила інспекторам, що технічну несправність (підсвітку номера) можливо усунути на місці, перевіривши контакт, замінивши лампу тощо, однак інспектори відмовили в наданні можливості усунути несправність. Окрім того, фактично державний номерний знак був чітко видимий з відстані щонайменше 20 м, а тріщина на лобовому склі розташована поза зоною безпосередньої видимості водія. Більше того, під час винесення постанови інспектори не надали ОСОБА_1 можливості внести зауваження та пояснення до постанови, попри усну вимогу останньої.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами розгляду спрощеного позовного провадження (а.с. 11).

31 грудня 2025 року Миргородським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області до суду було надано диск з відеозаписом з бодікамери поліцейського з записом від 01 грудня 2025 року (а.с. 14-15).

Допитаний у судовому засіданні 06.01.2026 свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є чоловіком позивачки ОСОБА_1 та власником автомобіля Mercedes-Benz C200, державний номерний знак НОМЕР_1 . Зі слів свідка, перед виїздом його дружини 01.12.2025 на зазначеному автомобілі він особисто перевірив технічний стан усіх його елементів, при цьому жодних несправностей не виявив. Також свідок ОСОБА_2 зазначив, що працівники поліції не надали позивачці можливості усунути виявлену несправність безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим неправомірно склали відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 з`явилася в судове засідання та просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01 грудня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Кропивним Р.В. винесено постанову серії ЕНА №6260611, згідно з якою 01.12.2025 року о 20 год 38 хв. у м. Миргород по вул. Сорочинська, 123, водій ОСОБА_1 керувала т.з. «MERCEDES-BENZ C200», д.н.з. НОМЕР_1 , із неосвітленим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушила пп. 2.9 (в) ПДР України, та здійснювала рух т.з. в якого наявна тріщина на лобовому склі в зоні дії склоочисників, чим порушила пп. 31.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 6 ст. 121 та ст. 125 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (а.с. 9).

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

Згідно з пп. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію.

У свою чергу, частиною 6 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №6260611 від 01.12.2025 вбачається, що інспектор Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Кропивний Р.В. фактично інкримінував позивачці ОСОБА_1 керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, що, на думку поліцейського, ускладнювало ідентифікацію номерного знака.

Разом з тим, диспозиція ч. 6 ст. 121 КУпАП не охоплює таких дій, як керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, адже такі дії є частиною об`єктивної сторони правопорушення, охопленого диспозицією ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Отже, навіть у разі доведеності факту неосвітлення номерного знака, описані в постанові обставини не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Суд не наділений повноваженнями змінювати правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП є неправомірним.

Статтею 125 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, які не спричинили настання наслідків.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що наявна у транспортному засобі тріщина на лобовому склі знаходилась у зоні безпосередньої видимості водія, істотно обмежувала огляд дорожньої обстановки або створювала реальну загрозу безпеці дорожнього руху. Сам факт наявності тріщини без встановлення її впливу на безпеку руху не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 125 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що єдиним видом адміністративного стягнення, передбаченим санкцією статті 125 КУпАП, є попередження. За таких обставин, навіть у разі формальної наявності ознак правопорушення, суд позбавлений можливості притягнути особу до адміністративної відповідальності за цією статтею, оскільки оскаржуваною постановою до ОСОБА_1 вже застосовано більш суворий вид адміністративного стягнення, а саме штраф, накладений за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Застосування до особи більш тяжкого виду адміністративного стягнення за відсутності доведеного складу відповідного правопорушення, а також поєднання в одній постанові різних за правовою природою та санкціями правопорушень, суперечить принципам законності, правової визначеності та індивідуалізації адміністративної відповідальності.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушень. Враховуючи, що обов`язок доказування в цій справі покладено саме на відповідача, яким суду не надано встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушень, то суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 та ст. 125 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору, в розмірі 1211,20 грн, сплаченого позивачем при подачі позову, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

у х в а л и в:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Кропивного Руслана Вікторовича серії ЕНА №6260611 від 01 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ст. 125 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений 09 січня 2026 року.

Суддя О. А. Городівський