Справа № 461/410/26
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/410/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, в особі представника Григоришин Аліни Василівни, до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Григоришин Аліна Василівна, яка діє в інтересах Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, звернулась до суду з позовом до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник просить прийняти рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 13.01.2026, згідно з протоколом № МЛВ 000123 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби був виявлений та затриманий громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП для забезпечення своєчасного розгляду справи, встановлення особи порушника, вирішення питання про поміщення особи в ПТПІ.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003335 від 13.01.2026 за ч. 2 ст. 203 КУпАП, громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Звертає увагу на те, що 24.10.2025 УДМС України в Сумській області вже було прийнято рішення про примусове видворення відповідача, згідно ч. 1 ст. 30 Закону № 3773- VI.

Зазначає, що відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом і т.д.), що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. Таким чином, громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта. Встановлено, що громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищив дозволений строк свого перебування на території України - більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п.2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Так, відносно відповідача 13.01.2026 працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби прийнято рішення про видворення відповідача згідно ст. 30 Закону № 3773- VI.

У зв`язку з відсутністю у відповідача діючого паспортного документа, який дає право на виїзд з України та у зв`язку з існуванням ризику втечі іноземця, який тривалий період перебуває нелегально на території України, ризиком уникнення ним подальшого примусового видворення, позивач вважає за доцільне просити суд прийняти рішення про затримання громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 (шість) місяців.

Представник позивача подала до суду клопотання у якому просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої проти задоволення позову не заперечує та його визнає.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача, суд враховує положення статті 9 КАС України, відповідно до яких розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, зважаючи на те, що учасники справи висловилися стосовно своєї позиції щодо розгляду справи за їх відсутності, тобто у такій спосіб вирішили реалізувати своє право на доступ до правосуддя, враховуючи встановлені положеннями КАС України норми щодо обмежених строків розгляду даної категорії справ, суд знаходить можливим провести розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст. 229 КАС України).

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Дослідивши та оцінивши позовну заяву та докази у справі у їх сукупності, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Туркменістану, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 .

Посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 видана 28.09.2023, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата закінчення строку 29.09.2025.

Відповідно до рішення про відкликання посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_3 від 31.10.2025 року, стосовно відповідача відкликається посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 на підпункту 1 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МЛВ №003335 від 13.01.2026 о 09:00 за адресою: м. Львів, вул. Руданського, 3, встановлено, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне затримання № МЛВ 000123 від 13.01.2026 року, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий 13.01.2026 о 09:00, у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ПР МЛВ №003235 від 30.10.2025, 30.10.2025 о 15:40 за адресою: 79005, м. Львів, вул. Руданського, 3, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з перевищенням дозволеного строку перебування більш як 30 днів, а саме перевищив дозволений термін перебування 90 днів на протязі 180 днів.

Згідно з рішенням №000672 про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства, громадянин Туркменістану ОСОБА_2 після відкликання посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 29.09.2023 своєчасно не залишив територію України, а також проживав на території України за недійсним паспортним документом від 02.10.2018 дійсний до 01.10.2023, тобто вирішено примусово видворити за межі території України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 . Відповідно до відміток на зазначеному рішенні, відповідач з таким ознайомлений, перекладача не потребує.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, повноваження органів державної влади, що беруть участь у визначенні такого статусу та діють в інтересах забезпечення прав і свобод осіб та національної безпеки України визначає Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який також встановлює порядок в`їзду в Україну та виїзду з України таких осіб.

Згідно п. 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч. 8 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на території України без документів на право постійного/тимчасового проживання в Україні, чим порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Доказів законності свого перебування на території України відповідач суду не надав. Докази наявності у відповідача сім`ї (цивільної дружини та дитини) у справі відсутні.

Зважаючи на те, що у відповідача, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, відсутній дійсний документ, що дає право на перетин кордону, та враховуючи не залишення території України після відкликання посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 29.09.2023, наявні підстави для застосування до нього такого заходу як затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, а отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

За правилами ч. 18 ст. 289 КАС України, на час розгляду судом першої та апеляційної інстанцій справи по суті позовних вимог і до набрання рішенням суду законної сили іноземець або особа без громадянства утримується у спеціально обладнаному для таких цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, органу Служби безпеки України, який її затримав, або у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6, 9, 77, 90, 241-243, 246, 256, 289, 293, 295 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Адміністративний позов Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Помістити громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11,

, телефон , електронна пошта: );

представник позивача: Григоришин Аліна Василівна

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11,

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 )

відповідач: громадянин Туркменістану ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 13 січня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький