Справа № 380/328/26
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2026 рокусправа № 380/328/26

Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.Желік, перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартін Енерджі Груп" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартін Енерджі Груп" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області № 1033-РЛ від 31.12.2024 про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Мартін Енерджі Груп»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області видати ТОВ «Мартін Енерджі Груп» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Нагірна, буд. 8 на підставі поданої заяви із вхідним номером № 43055/АП/П від 23.12.2024.

Також просить визнати поважними причини пропуску та поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування такої заяви про поновлення строку звернення до суду вказав таке.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 16.12.2025 в інтересах позивача відповідачу подано адвокатський запит вих. № 16-12/1 у цілях отримання копії оскаржуваного рішення та заяви на підставі якої таке виносилось.

Відповіддю «Про розгляд адвокатського запиту» № 51440/6/13-01-09-04-10 від 22.12.2025 відповідачем надано запитувані документи, а також повідомлено, що копія оскаржуваного рішення надсилалась платнику податків 02.01.2025 та була ним отримана 10.01.2025, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення.

Позивач стверджує, що ним не отримувалось оскаржуване рішення 10.01.2025 у відповідному поштовому відправленні, як про це вказує відповідач.

Аналізуючи повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що таке містить відмітки про вручення такого позивачу під підпис особисто 10.01.2025. Однак, зроблений у повідомленні підпис не є підписом керівника позивача, адже відрізняється за формою, виглядом, розміром тощо.

Зазначене слідує із співставлення підпису, що міститься у згаданому повідомленні та примірників підписів керівника позивача, що проставлені у заяві про видачу ліцензії та у наказі ТОВ «Квінс рітейл» () /попередня назва ТОВ «Мартін Енерджі Груп»/ про вступ на посаду директора № 2-к від 13.01.2022.

Стверджує, що надані відповідачем копія фіскального чеку та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення у своїй сукупності не підтверджують факт вручення позивачу оскаржуваного рішення 10.01.2025. Більше того, відсутні будь-які описи вкладення у поштове відправлення, які б надали змогу пересвідчитись у змісті такого, зважаючи на те, що листування між контролюючим органом та платником податків здійснюється на постійній основі.

Позивач припускає, що поштове відправлення про яке згадується у відповіді на адвокатський запит могло бути вручено іншій особі/юридичній особі, які здійснюють свою діяльність по сусідству. До прикладу, безпосередньо за юридичною адресою позивача (Львівська обл., місто Миколаїв, вулиця Львівське шосе, будинок, 1) знаходиться ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627», ТОВ «АРКТИКА-ЗАХІД».

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує:

- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

З приводу заяви позивача про поновлення строку звернення суддя зазначає таке.

Спеціальною нормою, що встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якої у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Верховний Суд в постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 зазначив, що строк у пункті 102.1 статті 102 ПК України є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення під час використання. Зазначено, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України) - встановлює строк для оскарження таких рішень протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу під час звернення до суду необхідно довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушення її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що оскаржуване позивачем розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області № 1033-РЛ від 31.12.2024 про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Мартін Енерджі Груп» надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за ШКІ № 877. Спірне розпорядження вручено позивачу 10.01.2025.

Позивач в обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом зазначає те, що він не отримував спірного рішення 10.01.2025.

Конверт за ШКІ № 877 адресований ТзОВ «Мартін Енерджі Груп» за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Львівське шосе, 1, що відповідає адресі вказаній в заяві від 23.12.2024, а також адресі, вказані в позовній заяві.

Вимоги до повідомлення про вручення, визначені визначені Регламентом внутрішньої письмової кореспонденції, затвердженим Наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668, передбачають, що одержувач має власноруч розписатися, вказати дату вручення, своє прізвище та ініціали (або ім`я та прізвище), підтверджуючи отримання рекомендованого відправлення (судової повістки, листа з позначкою «Вручити особисто»), а відправник вказує вид відправлення, адресу, дату подання та оголошену цінність на бланку Ф. 119, який заповнюється при подачі.

Суддя звертає увагу на те, що копія повідомлення про вручення конверта рекомендованого поштового відправлення за ШКІ № 877 відповідає формі Ф. 119 не має дефекту форми, змісту або походження, які спричинили б втрату таким документом юридичної сили.

За вказаних обставин суддя критично оцінює доводи позивача про поважність пропуску строку звернення до суду та визнає такі неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням того, що позивачем не виконано вищевказаних вимог КАС України, позовну заяву слід залишити без руху та надати строк позивачу для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

доводи представника позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом визнати неповажними.

Позовну заяву залишити без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018 м. Львів вул. Чоловського 2) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення у встановлений строк недоліків позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Желік О.М.