Справа № 260/7228/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

13 січня 2026 року м. Ужгород№ 260/7228/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши заяву, подану в порядку ст.383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виноградівської міської ради Закарпатської області (пл. Миру, буд. 5, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300, ) про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Позивач подав заяву в порядку ст.383 КАС України. У вказаній заяві позивач просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Виноградівської міської ради щодо невиконання судового рішення по справі та зобов`язати вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та протиправній бездіяльності Виноградівської міської ради. Зобов`язати виконати судове рішення протягом 5 днів та подати звіт до суду.

2. Виявити порушення з сторони державного виконавця та керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ, які виражаються у протиправній бездіяльності та направити окрему ухвалу для вжиття дієвих заходів щодо забезпечення виконання судового рішення боржником.

3. Направити окрему ухвалу суду щодо порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.382 ККУ.

4. Прошу суд розглянути та вирішити заяву в судовому засіданні. Визнати обов`язковою явку представника Виноградівської міської ради та представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ у судове засідання з метою встановлення дійсних фактів щодо дій чи бездіяльності що були вжиті на виконання судового рішення по справі.

5. Надати заявнику можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Розглянувши заяву, суд зазначає таке.

Згідно зі ст.382 КАС України судовий контроль з виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-2 і 383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, ч.2 ст.383 КАС України встановлено відповідні вимоги до заяви, що подається на підставі ст.383 КАС України.

Згідно ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд зазначає, що з системного аналізу ст.ст.382, 383 КАС України встановлено виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Крім того, суд зазначає, що ст.382 та ст.383 КАС України передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №556/2081/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що п.25 ч.1 ст.294 КАС України передбачено, окреме, від рішення суду оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.

Щодо положень ст.383 КАС України, суд зазначає, що вона відсутня в переліку визначеному ч.1 ст.294 КАС України.

Згідно ч.2 ст.167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи неможливість розгляду в одному провадженні заяви, що подана одночасно в межах ст.382 КАС України та ст.383 КАС України, враховуючи вимоги ч.1 ст.382 КАС України, ч.5 ст.383 КАС України та ч.2 ст.167 КАС України, суд дійшов висновку про повернення заяви без розгляду заявнику.

Також суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Разом з тим, позивач у прохальній частині заяви просить виявити порушення зі сторони державного виконавця та керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ, які виражаються у протиправній бездіяльності та направити окрему ухвалу для вжиття дієвих заходів щодо забезпечення виконання судового рішення боржником.

Суд зауважує, що державний виконавець та керівник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ не були відповідачами у справі.

Нормами КАС України, зокрема ст.287 передбачений окремий порядок оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця у разі неналежного виконання ним своїх функцій з примусового виконання судового рішення.

Частиною другою статті 383 КАС України встановлені вимоги до такої заяви, а саме визначено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (частина третя статті 383 КАС України).

Аналіз зазначених вище норм частини 2 статті 383 КАС України свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Тобто при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18, від 20.01.2021 у справі №640/1364/19.

Враховуючи наведені приписи ч.2 ст.383 КАС України, суд зауважує, що звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

З аналізу наведених норм слідує, що перед тим ніж розглядати по суті заяву, подану в порядку ст.383 КАС України, суд має встановити відповідність її вимогам, зазначеним у цій статті, зокрема ч.4 ст.383 КАС України щодо дотримання десятиденного строку звернення до суду, та лише, дійшовши висновку про дотримання заявником вказаних норм, перейти до її розгляду.

Так, у своїх доводах позивач зазначає, що має місце триваюча бездіяльність з боку міського голови Виноградівської міської ради Степана Бочкая, який не виконує судове рішення по суті, державного виконавця, який ігнорує обов`язок забезпечувати виконання судового рішення та керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ, який зобов`язаний контролювати вчасність та повноту виконавчих дій. Відтак переконаний, що строк звернення із даною заявою ним не пропущено.

В контексті цього, суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, сформованою в постанові від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців.

Разом з тим, для звернення в порядку ст.383 КАС України, необхідно дотриматися десятиденного строку звернення до суду.

У своїй сталій практиці Верховний Суд зазначає, що днем бездіяльності, у свою чергу, є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення. Визнанню бездіяльності протиправною передує встановлення обов`язку виконання суб`єктом владних повноважень певних дій (прийняття рішення) у визначений законом строк.

Рішення суду від 24.10.2023 року у справі №260/7228/23 набрало законної сили 17 січня 2024 року.

Позивачем пред`явлено виконавчий лист до виконання 06.06.2024 року.

Постановою старшого державного виконавця Гаринець О.І. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ від 07.06.2024 року відкрито виконавче провадження №75234610.

Як свідчать матеріали, відповідно до постанови старшого державного виконавця від 07.06.2024 року про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Згідно з даними Державного реєстру виконавчих проваджень супровідним листом від 07.06.2024 року було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження.

Більш того, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, Виноградівською міською радою Закарпатської області на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ надсилалася заява про закінчення виконавчого провадження №02.1-22/2909 від 14.06.2024 року, в якій міська рада зазначила, що рішення суду виконала добровільно до відкриття виконавчого провадження. До заяви додала копію листа від 15.02.2024 року за №02.1-15/742 адресованого ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що міською радою з метою виконання судового рішення від 24.10.2023 року по справі №260/7228/23 повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 №ЛА-15960669 від 03.08.2023 року.

На вимогу державного виконавця від 19.12.2025 року №9-4649 Виноградівською міською радою Закарпатської області було надано докази направлення вищевказаного листа від 15.02.2024 року за №02.1-15/742 ОСОБА_1 на його електронну пошту 15.02.2024 року.

Отже, з наступного робочого дня розпочинається відлік строку щодо не вжиття відповідачем заходів на виконання рішення суду.

Відтак, з 16.02.2024 року розпочався десятиденний строк для звернення до суду із заявою у порядку ст.383 КАС України.

До суду із заявою позивач звернувся 08.01.2026 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч.4 ст.383 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає поверненню заявнику на підставі ч.5 ст.383 КАС України, адже вона не відповідає вимогам, що встановлені статтею 383 КАС України.

Керуючись ст.241, 243, 248, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача по справі №260/7228/23, що подана в порядку ст.383 КАС України - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я. М. Калинич