Справа № 320/2812/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2812/24
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

12 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Файдюка В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне об`єднання «Спрут» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 позов задоволено повністю:

- визнано протиправними та скасовані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 №9648378/31958612, від 04.10.2023 №9648379/31958612, від 04.10.2023 №9648376/3198612, від 04.10.2023 №9648375/31958612, від 04.10.2023 №9648377/31958612, від 03.10.2023 №9636239/31958612, від 03.10.2023 №9636232/31958612, від 04.10.2023 №9648378/31958612, від 03.10.2023 №9636238/31958612, від 03.10.2023 №9636237/31958612, від 03.10.2023 №9636234/31958612, від 03.10.2023 №9636231/31958612, від 03.10.2023 №9636233/31958612, від 03.10.2023 №9636240/31958612, від 03.10.2023 №9636236/31958612, від 03.10.2023 №9636235/31958612, від 03.10.2023 №9636241/31958612, від 03.10.2023 №9636242/31958612, від 03.10.2023 №9636243/31958612, від 03.10.2023 №9636244/31958612, від 03.10.2023 №9636245/31958612, від 03.10.2023 №9636246/31958612, від 04.10.2023 №9648385/31958612, від 04.10.2023 №99648391/31958612, від 04.10.2023 №9648387/31958612, від 04.10.2023 №9648388/31958612, від 04.10.2023 №9648382/31958612, від 04.10.2023 №9648389/31958612, від 04.10.2023 №9648386/31958612, від 04.10.2023 №9648390/31958612, від 04.10.2023 №9648380/31958612, від 04.10.2023 №9648383/31958612, від 04.10.2023 №9648381/31958612, від 04.10.2023 №9648384/31958612, від 03.10.2023 №9636252/31958612, від 03.10.2023 №9636247/31958612, від 03.10.2023 №9636251/31958612, від 03.10.2023 №9636255/31958612, від 03.10.2023 №9636253/31958612, від 03.10.2023 №9636253/31958612, від 03.10.2023 №9636254/31958612 про відмову в реєстрації податкових накладних від 27.10.2022 №27, від 25.10.2022 №23, від 05.10.2022 №3, від 07.10.2022 №8, від 14.10.2022 №10, від 18.10.2022 №16, від 02.10.2022 №1, від 02.10.2022 №2, від 30.11.2022 №38, від 30.11.2022 №37, від 19.11.2022 №23, від 05.11.2022 №4, від 09.11.2022 №8, від 12.11.2022 №12, від 23.12.2022 №47, від 28.12.2022 №54, від 30.12.2022 №63, від 16.12.2022 №27, від 21.12.2022 №40, від 21.12.2022 №41, від 14.12.2022 №24, від 10.12.2022 №18, від 03.12.2022 №5, від 19.01.2023 №17, від 18.01.2023 №15, від 17.01.2023 №11, від 13.01.2023 №7, від 28.01.2023 №23, від 27.09.2022 №22, від 28.09.2022 №23, від 29.09.2022 №24, від 18.09.2022 №17, від 03.09.2022 №6, від 01.09.2022 №2, від 16.09.2022 №14, від 28.10.2022 №32, від 29.10.2022 №33, від 29.10.2022 №34, від 26.10.2022 №24, від 11.09.2022 №11, від 06.12.2022 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства обмеженою відповідальністю "Охоронне об`єднання "Спрут" від 27.10.2022 №27, від 25.10.2022 №23, від 05.10.2022 №3, від 07.10.2022 №8, від 14.10.2022 №10, від 18.10.2022 №16, від 02.10.2022 №1, від 02.10.2022 №2, від 30.11.2022 №38, від 30.11.2022 №37, від 19.11.2022 №23, від 05.11.2022 №4, від 09.11.2022 №8, від 12.11.2022 №12, від 23.12.2022 №47, від 28.12.2022 №54, від 30.12.2022 №63, від 16.12.2022 №27, від 21.12.2022 №40, від 21.12.2022 №41, від 14.12.2022 №24, від 10.12.2022 №18, від 03.12.2022 №5, від 19.01.2023 №17, від 18.01.2023 №15, від 17.01.2023 №11, від 13.01.2023 №7, від 28.01.2023 №23, від 27.09.2022 №22, від 28.09.2022 №23, від 29.09.2022 №24, від 18.09.2022 №17, від 03.09.2022 №6, від 01.09.2022 №2, від 16.09.2022 №14, від 28.10.2022 №32, від 29.10.2022 №33, від 29.10.2022 №34, від 26.10.2022 №24, від 11.09.2022 №11, від 06.12.2022 №8 датами їх фактичного подання.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві) подало 02.01.2026 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім іншого, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції від 27.11.2025 відповідач-1 отримав в електронному кабінеті 27.11.2025 о 13:51, тобто у розумінні ч. 6 ст. 251 КАС України 27.11.2025. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням приписів п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України було 29.12.2025 з урахуванням вихідних днів. Проте апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 02.01.2026, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ГУ ДПС у м. Києві посилається на наявність права на апеляційне оскарження судового рішення та необхідність врахування воєнного стану в Україні.

Щодо посилання апелянта на необхідність виваженого підходу до застосування наслідків пропуску строку в умовах воєнного стану суд апеляційної інстанції зазначає, що саме по собі введення в Україні воєнного стану з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження суб`єкту владних повноважень. Будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість забезпечення сплати судового збору відповідачем не надано.

У частині аргументів ГУ ДПС у м. Києві про гарантоване останньому право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суд вважає за необхідне зазначити таке.

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду ГУ ДПС у м. Києві не зазначено.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, приписи п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними та скасування сорока одного рішення одного суб`єкта владних повноважень і зобов`язання іншого вчинити дії, позовні вимоги є сорока однією вимогою немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Положеннями частини першої зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2025 приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 45 420 грн (3 028 х 15, що є менше ніж 3 028 х 41 х 150%).

Однак, всупереч вимог КАС України, апелянтом до апеляційної скарги додано документ про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про його поновлення причини поважними визнані не були, до апеляційної скарги не надано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання ГУ ДПС у м. Києві строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом:

- подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших причин, які, на переконання апелянта, є поважними для поновлення пропущеного строку;

- надання документу про сплату судового збору у розмірі 45 420,00 грн на такі реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст. ст. 248, 295, 296, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне об`єднання «Спрут» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Вказати, що апелянт протягом десяти днів, які обраховуються з моменту отримання копії цієї ухвали, має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин для його поновлення, які вважає поважними, а також усунути інші недоліки, викладені у вказаній ухвалі.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, а також не будуть усунуті інші недоліки, викладені в ухвалі, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк