Справа № 600/4825/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4825/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 року;

- зобов`язати Ставчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та забов`язати Ставчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся, через свого законного представника, до відповідача із заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 року. Поряд із цим, відповідачем по суті заява не була розглянута, а у листі від 26.06.2024 р. відмовлено у надані дозволу, у зв`язку із тим, що у паспортному документі позивача, виписці з Книгни реєстрації актів про народження, заяві та довіреності вказано дані ОСОБА_2 , а в РНОКПП, Сертифікаті від 16.03.1997 р. серії НОМЕР_1 та свідоцтві про право на спадщину від 22.05.2014 р.- як ОСОБА_1 . Позивач вказує, що це викликано тим, що на момент отримання свідоцтва про право на спадщину він ще не мав паспорта, оскільки йому не виповнилось 14 років на той момент, а свідоцтво про народження видане в Італійській Республіці, де по батькові не вказується, тож нотаріусом враховувалися відомості, зазначені в РНОКПП. Поряд із цим, позивач вказує, що аналізуючи усі документи в сукупності можна достовірно встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однією і тією самою особою. Також позивач вказує, що відповідачем не розглянуто на сесії ради рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у той час як відповідач протиправно направив позивачу відповідь у формі листа, чим фактично відмовив по суті у розгляді поданої заяви.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та у відзиві вказав, що позивачем подано заяву щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), однак у поданих документах містились невідповідність даних, у зв`язку із чим представника позивача проінформовано у листах від 30.04.2024 р. та від 26.06.2024 р. про те, що для розгляду поданої заяви необхідно додатки до паспортного документу Витяг з реєстру територіальної громади про місце реєстрації проживання гр. ОСОБА_1 , так як у свідоцтві про право на спадщину вказано адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а у довіреності ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , що не підтверджує факт однієї і тієї ж особи. Відповідач вказує, що лист №454 від 26.06.2024 р. не є відмовою у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, а вказує лише на необхідність надання позивачем Витягу з реєстру територіальної громади про місце реєстрації проживання для отримання адміністративної послуги. Таким чином, відповідач вказав, що поданий позов є безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку із чим просив суд відмовити у задоволені позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

24.04.2024 р. та 28.05.2024 р. (повторно) ОСОБА_3 подала в інтересах свого сина ОСОБА_1 заяву до Ставчанської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 р. на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №222 від 20.03.1997 р. із числа земель колективної власності нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) КСП Селянська спілка «Хлівищанка». (а.с. 11-13).

До заяви від 28.05.2024 р. додано наступні документи: нотаріальну копію паспорту ОСОБА_2 у формі ID картки; копію РНОКПП; копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_3 ; нотаріальна копія довіреності виданої на ім`я ОСОБА_3 ; нотаріальна копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧВ№0065184; нотаріальна копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2014 р. №1-896. (а.с. 14-17, 24-25).

Також матеріали справи містять копію та переклад з італійської мови на українську мову Акту №643 Ч.І.С.А Виписки з Книг реєстрації актів про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 . Ім`я батька вказано ОСОБА_5 . (а.с. 19-23).

Згідно листа Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради від 26.06.2024 р. №454 повідомлено ОСОБА_3 , що для розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.05.2024 р. необхідно надати до копії паспорта у формі ID картки Витяг з реєстру територіальної громади про місце реєстрації проживання гр. ОСОБА_1 . Зауважено про невідповідність даних: у паспортному документі, виписці з Книг реєстрації актів про народження, заяві від 28.05.2024 р. та довіреності від 20.04.2024 р. ОСОБА_2 , а в ідентифікаційному коді, сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0065184 та в Свідоцтві про право на спадщину за законом від 22.05.2014 р. ОСОБА_1 . Вказано, що для прийняття рішення повинна бути відповідність прізвища, ім`я, по батькові в паспортному документі, Витязі з реєстру територіальної громади про місце реєстрації проживання особи, сертифікаті на право на земельну частку (пай), так як у свідоцтві про право на спадщину вказана адреса проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , а у довіреності Сандуляка Василя м. Чернівці, вул. Франка, буд. 12, що не підтверджує факт однієї і тієї ж особи. (а.с. 8-9).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. N 2768-III (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Зі змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Приписами абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому ч. 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого питання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З наведених норм убачається, що питання стосовно земельних відносин, у тому числі надання дозволу на складення проектів землеустрою, погодження проектів землеустрою, підлягають вирішенню лише сільською (селищною, міською) радою.

Судом встановлено, що 24.04.2024 р. та 28.05.2024 р. (повторно) ОСОБА_3 подала в інтересах свого сина ОСОБА_1 заяву до Ставчанської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 р. на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №222 від 20.03.1997 р. із числа земель колективної власності нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) КСП Селянська спілка «Хлівищанка».

Однак, відповідачем всупереч вимогам ЗК України не розглянуто у місячний строк подану заяву та не прийнято жодного рішення, передбаченого ч. 7 ст. 118 ЗК України.

При цьому, суд критично ставиться до листа Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради від 26.06.2024 р. №454 за результатами розгляду звернення позивача від 28.05.2024 р., оскільки виключно Ставчанська сільська рада, а не її Виконавчий комітет, уповноважена розглядати заяви громадян про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, вказаний лист не є рішенням органу місцевого самоврядування як нормативний акт у розумінні положень статті 59 Закону №280/97-ВР, а також рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що позивач у змісті позову оскаржує дії Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо відмови (з посиланням на лист Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради від 26.06.2024 р. №454) ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 р. Однак, суд встановив, що лист Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради від 26.06.2024 р. №454 не є тим рішенням, яке може бути прийнято відповідачем згідно вимог ст. 118 ЗК України. Більше того, Виконавчий комітет не є стороною спірних правовідносин, а складений лист від 26.06.2024 р. №454 не є предметом оскарження у поданому позові, а відтак суд не надає оцінки обставинам вказаним у зазначеному листі.

Поряд із цим, під час судового розгляду справи суд з`ясував, що Ставчанська сільська рада в межах місячного строку не розглянула звернення позивача від 28.05.2024 р., чим фактично допустила протиправну бездіяльність. При цьому, посилання на лист від 26.06.2024 р. №454, як причину не розгляду (неможливість розгляду) заяви позивача від 28.05.2024 р. суд не бере до уваги, оскільки положення ЗК України не передбачають можливість сільської ради не розглядати звернення громадян чи встановлювати додаткові вимоги із переліком документів необхідних для розгляду такого звернення, який не передбачений вимогами ЗК України.

Таким чином, не розгляд відповідачем заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною бездіяльністю Ставчанської сільської ради, оскільки жодного рішення, передбаченого ч. 7 ст. 118 ЗК України, за результатами звернення особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не було прийнято суб`єктом владних повноважень та фактично позбавило позивача права на своєчасне вирішення вказаного звернення на сесії міської ради.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що лист Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради від 26.06.2024 р. №454 не є тим рішенням, яке може бути прийнято відповідачем згідно вимог ст. 118 ЗК України, а тому вимоги позивача про оскарження відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суд вважає помилковими та передчасними. Поряд із цим, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду зави позивача на сесії сільської ради та неприйняття жодного з рішень, передбаченого ч. 7 ст. 118 ЗК України, за результатами звернення особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

При цьому, оскільки суд встановив, що заява позивача від 28.05.2024 р. взагалі не була розглянута відповідачем на сесії, а посилання на лист від 26.06.2024 р. №454 не може слугувати підставами нерозгляду звернення позивача, а тому з метою належного захисту порушеного права у спірних правовідносинах суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Ставчанської сільської ради щодо не розгляду зави позивача від 28.05.2024 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на сесії сільської ради та неприйняття жодного з рішень, передбаченого ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Так, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд звертає увагу, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень не використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, то суд визнає протиправною бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень і зобов`язує розглянути звернення особи відповідно до покладених на нього прав та обов`язків.

Судом встановлено, що відповідач не розглядав звернення позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на сесії сільської ради та не прийняв жодного із рішень, визначених ст. 118 ЗК України, а тому суд позбавлений права підміняти повноваження суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернень громадян з вказаного питання.

Водночас, належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути на найближчому черговому засіданні сесії сільської ради заяву ОСОБА_1 від 28.05.2024 р. у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 року.

З вказаних підстав, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Ставчанської сільської ради щодо нерозгляду на сесії сільської ради зави ОСОБА_1 від 28.05.2024 р. у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 р. та неприйняття рішення передбаченого ч. 7 ст. 118 ЗК України.

3. Зобов`язати Ставчанську сільську раду на найближчому черговому засіданні сесії сільської ради розглянути та прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 від 28.05.2024 р. у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0065184, виданого Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 16 березня 1997 року.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 605,60 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Ставчанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (вул. Головна, 52, с. Ставчани, Чернівецький район, Чернівецька область, 59316, ).

Суддя Т.М. Брезіна