Справа № 520/18693/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2026 р.Справа № 520/18693/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 520/18693/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд про: визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит №113-У від 10 червня 2025 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати відповідь на адвокатський запит №113-У від 10 червня 2025 року у порядку та строки, передбаченні чинним законодавством.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 19.08.2025 позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 520/18693/25 скасовано. Провадження у справі № 520/18693/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що мотивуючи судове рішення, колегія суддів зазначила, що спірні правовідносини не є публічно-правовими, оскільки запит ґрунтувався виключно на нормах Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». При цьому, суд дійшов висновку, що дана справа не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Вказує, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25 є незрозумілою для позивача у повному обсязі, оскільки сформовані судом висновки не дозволяють однозначно встановити правові наслідки ухваленого рішення для сторін спору. Вважає, що наявні підстави для роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі № 520/18693/25 у відповідності до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі положень ч.3 ст.254 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п.19 постанови №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі" судам роз`яснив, що за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

У свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

Отже, фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Закриваючи провадження у справі № 520/18693/25, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні правовідносини у справі виникли внаслідок ненадання ІНФОРМАЦІЯ_3 відповіді на адвокатський запит позивача від 10.06.2025, умотивований посиланням виключно на норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», наступного змісту: «1. Чи подавалися до вашого ТЦК документи щодо оформлення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022; 2. Чи приймалося рішення щодо нарахування або відмови у виплаті такої допомоги, а також у якому розмірі; 3) Чи було надіслано родинні повідомлення про нарахування коштів; 4) Якщо рішення ще не ухвалене - на якій стадії перебуває розгляд справи та з яких причин затримується.».

Суд зазначив, що у спірному випадку не йдеться про спір фізичної особи із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації, що не заперечує й сам позивач.

За таких обставин, колегія суддів не знайшла правових підстав вважати, що захист прав позивача у спірних правовідносинах може бути реалізований у порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не є публічно-правовими у розумінні КАС України.

При цьому, суд звернув увагу, що поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за наслідками дослідження матеріалів даної справи, з урахуванням суб`єктного складу сторін, предмету, та підстав позову, а також правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, наявні підстави для закриття провадження у даній справі, з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та будь-якого іншого судочинства, такий позов взагалі не може розглядатися судами.

Посилання позивача, викладені у заяві про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25, на те, що сформовані судом висновки не дозволяють однозначно встановити правові наслідки ухваленого рішення для сторін спору, є безпідставними, оскільки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 чітко зазначено, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та будь-якого іншого судочинства, такий позов взагалі не може розглядатися судами.

Суд зазначає, що з постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі №520/18693/25 вбачається, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть постанови ясна та не двозначна, тому тлумачення, шляхом її роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

З урахуванням наведеного вище, посилання заявника на незрозумілість вищевказаного судового рішення, є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються із наведеними вище висновками суду.

Вказані заявником обґрунтування не свідчать про нечіткість чи незрозумілість постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі №520/18693/25, про роз`яснення якої наразі ставиться питання.

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25.

Керуючись ст. ст. 254, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/18693/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Ральченко І.М.