Справа № 160/34323/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся Дніпропетровського окружного адміністративного суду до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ілони Скакун про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.11.2025 року по ВП № 75281100.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніної О.С. від 09.12.2025 зазначену справу адміністративну справу №160/34323/25 передано до Одеського окружного адміністративного суду.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 25-27 КАС України), суд дійшов висновку, що вона не може бути розглянута Одеським окружним адміністративним судом та повинна бути передана до Дніпропетровського окружного адміністративного як помилково направлена, з огляду на наступне.

В ухвалі від 09.12.2025 суддя Луніна О.С. зазначає, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.11.2025 державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ілони Скакун про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.11.2025 ВП №75281100.

При цьому оскаржуване рішення відповідача прийнято у виконавчому провадженні, яке було відкрито на підставі виконавчого документу, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Отже, оскільки виконавчий лист у справі №420/25766/23 видано Одеським окружним адміністративним судом, а позивач оскаржує постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в порядку примусового виконання рішення у зазначеній справі, суддя Луніна О.С. дійшла висновку про те, що справа за поданим Військовою частиною НОМЕР_1 позовом не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Водночас, позивач Військова частина НОМЕР_1 перебуває за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебуває за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Залужного, 7.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно, за загальними правилами чинних процесуальних кодексів, скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень

подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ).

В даному випадку військова частина НОМЕР_1 оскаржує постанову Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.11.2025 року по ВП № 75281100.

Частина друга статті 74 Закону № 1404-VІІІ окремо визначає, що постанови виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Таким чином, позивач військова частин НОМЕР_1 у відповідності до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

Суддя Луніна О.С. помилково застосувала частину першу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», ототожнивши порядок оскарження дій виконавця під час виконання судового рішення з порядком оскарження самостійної постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

Спір у цій справі підпадає під регулювання частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII, яка прямо передбачає, що постанови виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження оскаржуються до відповідного адміністративного суду за загальними правилами територіальної підсудності, а не за юрисдикцією суду, який видав виконавчий лист.

Оскільки і позивач (військова частина НОМЕР_1 ), і відповідач (Нікопольський ВДВС) знаходяться на території Дніпропетровської області, справа належить до територіальної юрисдикції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Отже, помилкове застосування суддею Луніною О.С. ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII призвело до безпідставного та помилкового постановлення ухвали про направлення справи до Одеського окружного адміністративного суду, тоді як справа повинна розглядатися саме Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Враховуючи вищевикладене, адміністративну справу № 160/34323/25, як помилково направлену, слід передати для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду як суду, встановленого законом відповідно до ч.1 ст.25 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 160/34323/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк