Справа № 240/20457/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/20457/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №16 від 01.08.2025, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до страхового стажу за вислугу років періоди його роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022 на посадах: водія лісовозного автомобіля (з 02.03.1993 по 24.12.2008 в Новоград-Волинському лісгоспзазі; з 16.04.2009 по 12.08.2010 в Новоград-Волинському держлісгоспі); водія 1-го класу лісовозного автомобіля з 26.02.2013 по 01.04.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на пожежну машину автотранспортного парку на пожежонебезпечний період з 01.04.2020 по 01.10.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на вивезенні лісопродукції з 01.10.2020 по 01.01.2022 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів в автотранспортному парку (із вивезення деревини з лісу) з 01.01.2022 по 15.04.2022 на Державному підприємстві «Городницьке лісове господарство», починаючи з 25.07.2025, тобто з дати звернення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він з 13.01.1992 розпочав свою трудову діяльність у Новоград-Волинському лісгоспзазі, де працював на різних посадах. ОСОБА_1 11.04.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсійним органом 18.04.2025 прийнято рішення №16 про відмову у призначенні пенсії. ОСОБА_1 25.07.2025 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 01.08.2025 прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки необхідно надати підтвердження зайнятості на посадах відповідно до Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Позивач зазначає, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років від 25.07.2025 відповідно до п. 2.4. Порядку №22-1, п. 20 Порядку №637 було додано трудову книжку НОМЕР_1 від 04.02.1988 та довідку №15411/40.19.3-2025 від 21.07.2025, що була видана Філією «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Твердження ГУ ПФ України в Хмельницькій області про відсутність підтвердження зайнятості ОСОБА_1 на посадах працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, позивач вважає неправомірним. Позивач вважає рішення відповідача протиправними та такими, що порушують його право на належний соціальний захист, у зв`язку з чим він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем ГУ ПФУ в Житомирській області, надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Закону №2148 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років та за наявності спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 року не менше 12 років 6 місяців і загального стажу не менше 26 років 6 місяців. Позивачем до заяви від 25.07.2025 додано довідку від 21.07.2025 №15411/40.19.3- 2025, яка містить інформативний характер про періоди роботи згідно записів трудової книжки та не відповідає додатку 5 Порядку №637. Отже, за результатами розгляду документів, доданих до заяви від 25.07.2025, до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022 згідно довідки від 20.03.2025 №1542/40.19.3-ВЛ та довідки від 21.07.2025 №15411/40.19.3-2025, оскільки довідки не відповідають вимогам зазначеного додатку до Постанови №367 та не підтверджують зайнятість на посадах відповідно до списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Отже, підтверджений належними документами страховий стаж становить 36 років 00 місяців 14 днів, стаж за вислугу років - відсутній.

На думку відповідача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.08.2025 №16 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу є правомірним та вмотивованим, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.

Розглянувши дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також дослідивши подані сторонами документи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 11.04.2025 через вебпортал електронних послуг ПФУ звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, яке 18.04.2025 прийняло рішення №16 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що до стажу за вислугу років не зараховано період роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022, оскільки довідка №1542/40.19.3-ВЛ від 20.03.2025 не відповідає (додатку №5) постанові Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», адже відсутній підпис директора філії та посада "водій автомобіля по вивезенню лісу" не відповідає посаді, зазначеній в трудовій книжці - водій лісовозної автомашини по автотракторному парку (водій автотранспортних засобів по вивезенню лісопродукції, водій автотранспортних засобів в автотранспортному парку).

На звернення позивача 21.07.2025 Філією «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» було складено довідку №15411/40.19.3-2025.

ОСОБА_1 25.07.2025 через вебпортал електронних послуг ПФУ повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким 01.08.2025 прийнято рішення №16 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що до стажу за вислугу років не зараховано період роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022, оскільки відсутнє підтвердження зайнятості на посадах працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві. Також зазначено, що для зарахування до спеціального стажу роботи періоду з 02.03.1993 по 14.04.2022 необхідно надати підтвердження зайнятості на посадах відповідно до Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Страховий стаж становить 36 років 00 місяців 14 днів, стаж за вислугу років - відсутній.

Вважаючи таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-ІV, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону №1788-XII визначено, що одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років.

За змістом ст. 7 Закону №1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Отже, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.

Відповідно до п. "в" ст. 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 №583 затверджено список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з затвердженим списком право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: здимщики-збирачі; звальщики лісу; водії автомобілів по вивезенню лісу; лебідчики на трелюванні лісу; лісоруби; машиністи-кранівники, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; машиністи з`єднувальних (сортувальних) машин; машиністи трелювальних машин; навальники-звальщики лісоматеріалів, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; обрубувачі сучків; розкряжувальники; слюсарі по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; сортувальники деревини на воді; з`єднувачі плотів; трактористи на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу; трелювальники; формувальники плотів; чокувальники; штабелювальники деревини, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; спеціалісти: майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктами 4.2 та 4.3 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку № 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку №22-1).

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №22-1 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 55 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді робітника, зайнятого на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи лісорубів, трактористів на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу. При цьому, стаж роботи на цих посадах не повинен бути меншим 12 років і 6 місяців.

Як зазначалась вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 (далі - Порядок №637).

Так, пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

З аналізу наведеного вбачається, що у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, судом встановлено, що відповідно до записів, зазначених у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у Новоград-Волинському лісгоспзазі на таких посадах:

- з 13.01.1992 по 02.03.1993 - підмінний водій лісовозного автомобіля автотранспортного парку;

- з 02.03.1993 по 24.12.2008 - водій лісовозної автомашини по автотракторному парку по Новоград-Волинському лісгоспзагу;

- з 16.04.2009 по 12.08.2010 - водій лісовозної автомашини по автотракторному парку по Новоград-Волинському держлісгоспу;

- з 26.02.2013 по 01.04.2020 - водій 1-го класу лісовозного автомобіля по автотранспортному парку по ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ»;

- з 01.04.2020 по 01.10.2020 - водій автотранспортних засобів на пожежну машину автотранспортного парку на пожежонебезпечний період по ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ»;

- з 01.10.2020 по 01.01.2022 - водій автотранспортних засобів по вивезенню лісопродукції по АТП по ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ»;

- з 01.01.2022 по 15.04.2022 - водій автотранспортних засобів в автотранспортний парк (із вивезення деревини з лісу) в ДП «Городницьке лісове господарство»;

- з 15.04.2022 по 01.10.2022 - водій автотранспортного засобу категорії С1 (пожежного автомобіля) в ДП «Городницьке лісове господарство»;

- з 01.10.2022 по 01.01.2023 - водій автотранспортних засобів в Новоград-Волинський АТП;

- з 01.01.2023 по 09.01.2024 - водій автотранспортних засобів в Новоград-Волинському АТЦ філії «Городницьке лісове господарство» ДП «Ліси України».

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.03.2025 №1542 40.19.3-ВЛ, яка видана Філією «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», ОСОБА_1 працював повний робочий день: з 02.03.1993 по 24.12.2008, що складає 15 років 9 місяців 23 дні; з 16.04.2009 по 12.08.2010, що складає 1 рік 3 місяці 28 днів; з 26.02.2013 по 31.03.2020, що складає 7 років 1 місяць 6 днів; з 01.10.2020 по 14.04.2022, що складає 1 рік 6 місяців 14 днів, та виконував роботи з вивезення деревини з лісу за професією водій автомобіля по вивезенню лісу. Зазначений період роботи підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику лісової промисловості та лісового господарства.

Відповідно до довідки №15411/40.19.3-2025 від 21.07.2025, складеної філією «Столичний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», згідно записів в трудовій книжці громадянин ОСОБА_1 працював в Новоград-Волинському лісгоспзазі в наступний період:

- 13.01.1992 прийнятий підмінним водієм лісовозного автомобіля автотранспортного парку (наказ від 14.01.1992 № 12);

- 02.03.1993 переведений водієм лісовозного автомобіля автотранспортного парку (наказ від 02.03.1993 № 18);

- 24.12.2008 звільнений за угодою сторін відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ від 24.12.2008 № 157);

- 16.04.2009 прийнятий підмінним водієм лісовозного автомобіля автотранспортного парку (наказ від 16.04.2009 № 43);

- 12.08.2010 звільнений з роботи згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України (наказ від 13.08.2010 № 100);

- 26.02.2013 прийнятий на роботу водієм І класу лісовозного автомобіля по автотранспортному парку (наказ від 26.02.2013 № 14);

- 01.04.2020 переведений водієм автотранспортних засобів на пожежну машину автотранспортного парку на пожежонебезпечний період (наказ від 01.04.2020№ 38);

- 01.10.2020 переведений водієм автотранспортних засобів на вивезенні лісопродукції по АТП (наказ від 30.09.2020№ 105);

- 01.01.2022 прийнятий водієм автотранспортних засобів в автопарк (із вивезення деревини з лісу) у порядку переведення;

- 15.04.2022 переведений водієм автотранспортного засобу категорії С1 (пожежного автомобіля) (наказ від 15.04.2022 № 97-к);

- 01.10.2022 переведений водієм автотранспортного засобів Новоград-Волинський АТЦ (наказ від 01.10.2022 № 183/1-к);

- 01.01.2023 переведений водієм автотранспортного засобів в Новоград-Волинський АТЦ (наказ від 30.12.2022 № 18-к).

Аналізуючи додану до матеріалів справи трудову книжку та довідки №15411/40.19.3-2025 від 21.07.2025 від 20.03.2025 №1542 40.19.3-ВЛ, суд вважає, що виконувана позивачем робота у період з 13.01.1992 по 15.04.2022 є тотожною роботі за професією "водії автомобілів по вивезенню лісу", тобто посаді, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 та яка відповідно до чинного законодавства дає право на призначення пенсі за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування (підтвердження) періодів роботи позивача роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022 на посадах: водія лісовозного автомобіля (з 02.03.1993 по 24.12.2008 в Новоград-Волинському лісгоспзазі; з 16.04.2009 по 12.08.2010 в Новоград-Волинському держлісгоспі); водія 1-го класу лісовозного автомобіля з 26.02.2013 по 01.04.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на пожежну машину автотранспортного парку на пожежонебезпечний період з 01.04.2020 по 01.10.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на вивезенні лісопродукції з 01.10.2020 по 01.01.2022 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів в автотранспортному парку (із вивезення деревини з лісу) з 01.01.2022 по 14.04.2022 на Державному підприємстві «Городницьке лісове господарство», до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані оскаржуване рішення.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області №16 від 01.08.2025, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії, а тому таке підлягає скасуванню.

Враховуючи висновок про протиправність оскаржуваного рішення, визначаючись щодо способу захисту порушених прав позивача, суд вважає, що відповідач зобов`язаний зарахувати спірні періоди роботи позивача до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на те, що тривалість спірних періодів роботи позивача становить у сукупності більше 12 років 6 місяців, а згідно з положеннями Законів №1788-ХІІ та №1058-ІV право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах мають чоловіки із загальним стажем роботи не менше 30 років (у позивача 36 років), з них не менше 12 років 6 місяців на роботах у лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, і позивач досяг віку 55 років (в даному випадку питання щодо досягнення позивачем необхідного віку для призначення пенсії не є спірним), суд вважає, що наявний у позивача пільговий стаж роботи є достатнім для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах та вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу таку пенсію.

Щодо визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватися розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у цій справі, суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 05.02.2024 у справі №500/1216/23, відповідно до яких "дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності", в даному випадку - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Зобов`язання судом пенсійний орган саме призначити позивачу пенсію і є належним способом захисту порушених прав позивача.

В той же час, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію є передчасними, оскільки на момент звернення позивачем до суду пенсія останньому ще не була призначена, а задоволення позовних вимог на майбутнє не відповідає положенням процесуального закону. Аналогічна позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 року у справі №240/15989/24.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення основних позовних вимог, щодо яких фактично виник спір, суд стягує з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, тобто органу, яким прийнято оскаржуване позивачем рішення, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 16 від 01.08.2025, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до страхового стажу за вислугу років періоди його роботи з 02.03.1993 по 14.04.2022 на посадах: водія лісовозного автомобіля (з 02.03.1993 по 24.12.2008 в Новоград-Волинському лісгоспзазі; з 16.04.2009 по 12.08.2010 в Новоград-Волинському держлісгоспі); водія 1-го класу лісовозного автомобіля з 26.02.2013 по 01.04.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на пожежну машину автотранспортного парку на пожежонебезпечний період з 01.04.2020 по 01.10.2020 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів на вивезенні лісопродукції з 01.10.2020 по 01.01.2022 в Державному підприємстві «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»; водія автотранспортних засобів в автотранспортному парку (із вивезення деревини з лісу) з 01.01.2022 по 15.04.2022 на Державному підприємстві «Городницьке лісове господарство», починаючи з 25.07.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

13.01.26