Справа № 380/11981/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 рокусправа № 380/11981/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про відмову у призначенні пенсії від 07.05.2025 №33;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1986 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 26 за професією «Електрогазозварник»; період військової служби з 15.11.1986 по 05.12.1988; стаж роботи з 05.08.1986 по 04.11.1986 на посаді електрозварника по четвертому розряду шкідливої сітки зварювального цеху, з 02.02.1989 по 06.11.2001 на посаді електрозварника по четвертому розряду третьої ставки шкідливої сітки зварювального цеху, з 07.11.2001 по 29.02.2004 на посаді електрозварника (електрозварювальника) на автоматичних та напівавтоматичних машинах четвертого розряду 2ст., з 01.03.2004 по 28.01.2008 на посаді електрозварника (електрозварювальника) на автоматичних та напівавтоматичних машинах п`ятого розряду у ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш») до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити згідно записів трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30 квітня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 квітня 2025 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності його заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області, яке рішенням від 07.05.2025 №33 відмовило в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

При цьому, до пільгового стажу за Списком № 2 позивачу не були зараховані періоди навчання за професією «Електрогазозварник», трудової діяльності у ВО «Львівхімсільгоспмаш» електрозварником, а також військової служби, у зв`язку з тим, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105.

Позивач вважає таке рішення протиправним та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 18.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (30.04.2025) позивач досяг віку 56 років. Страховий стаж склав - 40 років 0 місяців 18 днів, а пільговий стаж за Списком №2- не підтверджено. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №655/01-14 від 09.04.2025 та №78/01-14 від 15.01.2025. Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі Списком №2, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які чинні у період роботи працівника, на підставі записів у трудових книжках або довідок уточнюючих особливий характер роботи, виданих підприємствами або їх правонаступниками, відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердженні спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідках зокрема, повинні зазначатись: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до яких належить цей період роботи; а також про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на посадах, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.

При цьому, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105.

Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Від представника відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову також заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.04.2025 звернувся зі заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2). За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.05.2025 №33 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.2. ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Повідомляє, що вік позивача на момент звернення - 56 років, страховий стаж позивача становить - 40 років 00 місяців 18 днів, однак пільговий стаж позивача - не підтверджений.

Згідно наданих документів до страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи. До уваги не взято архівну довідку № 655/01-14 від 09.04.2025 та № 78/01-14 від 15.01.2025, оскільки згідно з абз. 2 п.п. 5 п. 2.1. Порядку №22-1 у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105.

Таким чином, вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правомірно та на законних підставах винесло рішення №33 від 07.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позовні вимоги.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

Згідно з копією диплома позивача № НОМЕР_3 від 21 липня 1986 року ОСОБА_1 з 01.09.1983 по 20.07.1986 навчався у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 26 за професією «Електрогазозварника».

Згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_4 від 10.08.1986, позивач:

- з 01.09.1983 по 20.07.1986 навчався у СПТУ-26 за професією «Електрогазозварника», звідки направлений на роботу у Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш»);

- 05.08.1986 був прийнятий на роботу у ВО «Львівхімсільгоспмаш» електрозварником по четвертому розряду шкідливої сітки в зварювальний цех;

- 04.11.1986 був звільнений з заводу у зв`язку з призовом на службу в армію;

- 02.02.1989 був прийнятий на роботу у ВО «Львівхімсільгоспмаш» електрозварником по четвертому розряду 3-ї ставки шкідливої сітки в зварювальний цех;

- 07.11.2001 був переведений електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах четвертого розряду 2 ст. 12% шк. відрядна оплата праці у заготівельно-пресово-зварювальне виробництво;

- 01.03.2004 був переведений електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах п`ятого розряду 2 т.ст. 12% шк. відрядна оплата праці у зварювальний цех;

- 28.01.2008 був звільнений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Архівною довідкою №78/01-14 від 15.01.2025, виданою архівним управлінням Львівської районної державної адміністрації підтверджується, що ОСОБА_1 згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 718 від 04.08.1986 прийнятий на роботу (електрозварювальником); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №770 від 04.11.1986 звільнений з роботи відповідно повістки РВК та особистої заяви; згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 69 від 01.02.1989 прийнятий на роботу (зварювальником); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №005/к від 28.01.2008 звільнений з роботи згідно статті 38 КЗпП України.

Архівною довідкою №655/01-14 від 09.04.2025, виданою архівним управлінням Львівської районної державної адміністрації підтверджується те, що ОСОБА_1 згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 67/к від 07.11.2001 переведений у заготівельно-пресово-зварювальне виробництво з 01.11.2001 (електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах 4 р. 2 ст. 12% шк. відрядна оплата праці); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 27/к від 24.03.2004 переведений із заготівельно-зварювально-пресового виробництва у зварювальний цех з 01.03.2004 (електрозварником на автомат. Та напівавтоматичних машинах 5 р. 2 т.ст. 12% шк. відрядна оплата праці.

Як вбачається із запису № 7 трудової книжки позивача, Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш» перейменоване у ВАТ «Завод «Львівсільмаш» на підставі наказу регіонального державного фонду майна України по Львівській області № 263 від 14.02.1995.

30.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2).

Розгляд вказаної заяви за принципом екстериторіальності здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.05.2025 №33 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.2. ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вік заявника на момент звернення - 56 років, страховий стаж позивача становить - 40 років 00 місяців 18 днів, однак пільговий стаж - не підтверджений.

Згідно наданих документів до страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи. До уваги не взято архівну довідку № 655/01-14 від 09.04.2025 та № 78/01-14 від 15.01.2025, оскільки згідно з абз. 2 п.п. 5 п. 2.1. Порядку №22-1 у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105.

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Оскільки на сьогоднішній день в Україні не запроваджено пенсійне забезпечення через професійні та корпоративні фонди, тому порядок призначення пенсії на пільгових умовах визначається нормами Закону № 1058-ІV.

Згідно з абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна правова норма міститься і у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), пунктом «б» частини першої якої встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з вимогами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1, № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії).

Вищевказаний порядок № 18-1 зокрема визначає, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Так, як встановлено судом вище, до пільгового стажу позивача не зараховано періодів його роботи у ВО «Львівхімсільгоспмаш» (ВАТ «Завод «Львівсільмаш») за архівними довідками Львівської районної державної адміністрації №78/01-14 від 15.01.2025 та №655/01-14 від 09.04.2025, оскільки відсутнє рішення комісії на ліквідоване підприємство.

Поряд з цим, як вже йшлося вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, лише у разі відсутності такої, чи необхідних записів у ній, відповідач вправі вимагати уточнюючу довідку підприємства, установи, організації або ж рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (в разі ліквідації такого підприємства, установи, організації без визначення правонаступника).

Водночас, судом вище встановлено, що згідно з записами трудової книжки серії серії НОМЕР_4 від 10.08.1986, позивач:

- з 01.09.1983 по 20.07.1986 навчався у СПТУ-26 за професією «Електрогазозварника», звідки направлений на роботу у Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш»);

- 05.08.1986 був прийнятий на роботу у ВО «Львівхімсільгоспмаш» електрозварником по четвертому розряду шкідливої сітки в зварювальний цех;

- 04.11.1986 був звільнений з заводу у зв`язку з призовом на службу в армію;

- 02.02.1989 був прийнятий на роботу у ВО «Львівхімсільгоспмаш» електрозварником по четвертому розряду 3-ї ставки шкідливої сітки в зварювальний цех;

- 07.11.2001 був переведений електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах четвертого розряду 2 ст. 12% шк. відрядна оплата праці у заготівельно-пресово-зварювальне виробництво;

- 01.03.2004 був переведений електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах п`ятого розряду 2 т.ст. 12% шк. відрядна оплата праці у зварювальний цех;

- 28.01.2008 був звільнений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Як вбачається із запису № 7 трудової книжки позивача, Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш» перейменоване у ВАТ «Завод «Львівсільмаш» на підставі наказу регіонального державного фонду майна України по Львівській області № 263 від 14.02.1995.

В оскаржуваному рішенні відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у його оформленні, а лише вказано, про відсутність необхідного пільгового стажу та рішення комісії.

Також, позивач додатково на підтвердження записів у трудовій книжці надав архівні довідки Львівської районної державної адміністрації №78/01-14 від 15.01.2025 та №655/01-14 від 09.04.2025, за змістом яких, ОСОБА_1 згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 718 від 04.08.1986 прийнятий на роботу (електрозварювальником); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №770 від 04.11.1986 звільнений з роботи відповідно повістки РВК та особистої заяви; згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 69 від 01.02.1989 прийнятий на роботу (зварювальником); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №005/к від 28.01.2008 звільнений з роботи згідно статті 38 КЗпП України. ОСОБА_1 згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №67/к від 07.11.2001 переведений у заготівельно-пресово-зварювальне виробництво з 01.11.2001 (електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах 4 р. 2 ст. 12% шк. відрядна оплата праці); згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 27/к від 24.03.2004 переведений із заготівельно-зварювально-пресового виробництва у зварювальний цех з 01.03.2004 (електрозварником на автомат. Та напівавтоматичних машинах 5 р. 2 т.ст. 12% шк. відрядна оплата праці.

Вказані довідки видані на підставі відповідних наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, які також надавалися позивачем.

Таким чином, матеріалами справи повною мірою підтверджується робота позивача з 05.08.1986 по 04.11.1986 та з 02.02.1989 по 06.11.2001 13 р. 00 міс. 6 дн. у ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш), на посаді електрозварника по четвертому розряду шкідливої сітки, а також з 07.11.2001 по 29.02.2004 та з 01.03.2004 по 28.01.2008 6 р. 02 міс. 22 дн. у ВАТ «Завод «Львівсільмаш», на посадах електрозварника (електрозварювальника) на автоматичних та напівавтоматичних машинах четвертого розряду, електрозварника (електрозварювальника) на автоматичних та напівавтоматичних машинах п`ятого розряду.

Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список № 2), затверджені:

- постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

- постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 (з 01.01.1992);

- постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (з 11.03.1994);

- постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (з 16.01.2003);

- постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (з 03.08.2016).

Тобто, станом на час роботи позивача при визначенні спірного пільгового стажу з 05.08.1986 по 04.11.1986, з 02.02.1989 по 06.11.2001, з 07.11.2001 по 29.02.2004 та з 01.03.2004 по 28.01.2008, діяли: Список № 2, який був затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Список № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Список № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Список № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Розділ XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, який був затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 передбачає посаду електрозварника та його підручних.

Розділ XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 передбачає посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах.

Аналогічну посаду передбачено і в Розділі XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та Списку № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, газозварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 535/103/17, від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17, від 03.02.2021 у справі №453/1427/16-а, та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Більше того, в матеріалах справи також наявна копія наказу ВАТ «Завод «Львівсільмаш» № 096 від 07.06.2007 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці по складальному, пластмасовому та зварювальному цехах», яким затверджено перелік робочих місць професій (посад) зварювального, пластмасового і складального цехів, де працівникам, зокрема ОСОБА_1 підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством за несприятливі умови праці від умов праці згідно додатку до цього наказу, зокрема, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням в середовищі вуглекислого газу, зварювальний цех, 23200000- КП 7212.2 Список 2, р. ХХХІІІ поз. 33.

Отже, професія за якою працював позивач у спірні періоди належить до Списку №2, а тому час роботи позивача з 05.08.1986 по 04.11.1986, з 02.02.1989 по 28.01.2008 на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш) підлягає зарахуванню до його пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №33 від 07.05.2025.

Також, пунктом 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року, за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, судом вище встановлено, що згідно з копією диплома № НОМЕР_3 від 21 липня 1986 року ОСОБА_1 з 01.09.1983 по 20.07.1986 навчався у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 26 за професією «Електрогазозварника».

Згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_4 від 10.08.1986, позивач:

- з 01.09.1983 по 20.07.1986 навчався у СПТУ-26 за професією «Електрогазозварника», звідки направлений на роботу у Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш»).

- 05.08.1986 (впродовж трьох місяців після закінчення навчання) позивач працевлаштувався у ВО «Львівхімсільгоспмаш» за набутою професією електрозварника.

Також судом встановлено, що 04.11.1986 позивач був звільнений з ВО «Львівхімсільгоспмаш» по п. 3 ст. 36 КЗоТ УССР (призов або вступ працівника або роботодавця фізичної особи на військову службу) та повторно прийнятий на роботу 02.02.1989 (після завершення військової служби).

Згідно з відомостями військового квитка позивача серії НОМЕР_5 від 15.11.1986, останній у період з 15.11.1986 по 05.12.1988 проходив строкову військову службу в радянській армії.

Отже, виходячи з вищевикладеного правового регулювання, період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1983 по 20.07.1986 та період військової служби з 15.11.1986 по 05.12.1988 також повинні бути зараховані до його пільгового (спеціального) стажу роботи, який дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, чого відповідачем протиправно зроблено не було.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Крім того, відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Із вказаного слідує, що після реєстрації Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заяви позивача від 30.04.2025 про призначення пенсії, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача на пенсійне забезпечення, з врахуванням встановлених судом обставин справи, серед яких не врахування органом ПФУ документів, які надані позивачем до суду, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 30.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003, зарахувавши при цьому до його пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2 періоди роботи з 05.08.1986 по 04.11.1986, з 02.02.1989 по 28.01.2008 на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш), період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1986 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 26 за професією «Електрогазозварник», а також період військової служби з 15.11.1986 по 05.12.1988.

При цьому, враховуючи також той факт, що спірне рішення скасовується судом та суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, і на свій розсуд розраховувати стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде саме зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути його заяву з врахуванням наведених обставин, тому позовні вимоги в частині призначення позивачу пенсії задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №33 від 07.05.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 30.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003, зарахувавши при цьому до його пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2 періоди роботи з 05.08.1986 по 04.11.1986, з 02.02.1989 по 28.01.2008 на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш), період навчання з 01.09.1983 по 20.07.1986 у Львівському середньому професійно-технічному училищі №26 за професією «Електрогазозварник», а також період військової служби з 15.11.1986 по 05.12.1988.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022; ) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна