Справа № 420/42247/25
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.05.2025 року, зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22.12.2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 23.05.2025 № 12910486/30390020 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.12.2024 № 7;

- зобов`язати Державну податкову службу в зареєструвати податкову накладну № 7 від 26.12.2024, вважати податкову накладну прийнятою та зареєстрованою датою направлення до податкового органу.

Згідно з ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, о чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.12.2025 року позовна заява була залишена без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Підставою для залишення позову без руху був пропуск строку звернення до суду.

В зв`язку з цим, суд своєю ухвалою від 24.12.2025 року зазначив про необхідність вказані недоліки усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням відповідних підстав для поновлення строку з підтверджуючими доказами.

Позивач копію ухвали суду від 24.12.2025 року отримав 25.12.2025 року.

01.01.2026 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» надійшла заява про усунення недоліків, в якій він просить суд поновити строк звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до адміністративного суду у справі № 420/42247/25, визнати недоліки позовної заяви усунутими, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

Розглянувши зазначені документи, суддя вважає, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.05.2025 року, зобов`язання зареєструвати податкову накладну слід повернути позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів позову вбачається, як вказує позивач, 27.05.2025 він отримав рішення № 12910486/30390020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 26.12.2024 року, тобто 27.05.2025 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в даному випадку, а саме про існування оскаржуваного рішення відповідача від 23.05.2025 № 12910486/30390020 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.12.2024 № 7, при цьому з позовом до суду звернувся лише 22.12.2025 року, тобто з пропуском визначеного законом строку звернення до суду.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» в обґрунтування поданої заяви про поновлення строку звернення до суду зазначає, що він є юридичною особою, зареєстроване місцезнаходження якої відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб - місто Одеса. У період, що припадає на строк звернення до суду, місто Одеса що супроводжувалися тривалими аварійними та стабілізаційними відключеннями електроенергії, перебоями в роботі мобільного та інтернет зв`язку, а також нестабільною роботою електронних державних сервісів. Частково фактична господарська та організаційна діяльність позивача у зазначений період здійснювалась у місті Києві, де знаходились працівники підприємства та здійснювалась поточна діяльність, у тому числі подання податкових документів і реєстрація податкових накладних. Разом з тим усі юридично значущі дії здійснювались від імені юридичної особи як єдиного суб`єкта права, з використанням електронних сервісів державних органів та з урахуванням зареєстрованого місцезнаходження підприємства. Воєнні дії, безпекова ситуація, перебої з електропостачанням та зв`язком у різних регіонах України, зокрема в місті Одеса та місті Київ, впливали на діяльність позивача комплексно, створюючи реальні труднощі для стабільної організації роботи підприємства, своєчасного опрацювання електронної кореспонденції та підготовки процесуальних документів.

Позивач вважає, що пропуск строку звернення до суду був спричинений сукупністю об`єктивних воєнних та організаційних обставин, а не недбалістю чи зловживанням процесуальними правами з його боку.

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя зазначає, що під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Щодо посилання позивача на процедуру адміністративного оскарження, то суд зазначає, що подання скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки в обов`язковому порядку законом не передбачено, тобто ці обставини не можуть створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Також, посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, на запровадження воєнного стану на території України, аварійні та стабілізаційні відключення електроенергії, перебої в роботі зв`язку та роботи електронних державних сервісів, суддя вважає необґрунтованими та безпідставними.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Саме по собі посилання на воєнний стан не може свідчити про неможливість виконувати процесуальні права та обов`язки вчасно.

Суддя зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З урахуванням зазначеного, зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду суддя вважає неповажними, тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Вказані позивачем обставини ніяким чином не підтверджують факт неможливості звернення до суду в установлений законом строк, що могло бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За таких обставин, станом на 05.01.2026 року недоліки адміністративного позову не усунуто.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.05.2025 року, зобов`язання зареєструвати податкову накладну необхідно повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.05.2025 року, зобов`язання зареєструвати податкову накладну - повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя Н.А. Кузьменко