Справа № 240/243/26
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/243/26

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні ВП № 78962885 від 29.08.2025 року.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з такого.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 9 частини 5 статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначається: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Як встановлено з прохальної частини позовних вимог позивач просить виключити його з Єдиного реєстру боржників.

Однак, суд зауважує, що із змісту статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників є прямим наслідком відкриття виконавчого провадження і здійснюється автоматично на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки саме постанова про відкриття виконавчого провадження № 78962885 від 29.08.2025 року є джерелом правових наслідків, її існування перешкоджає реалізації прав позивача.

Без визнання протиправним та скасування відповідного рішення виконавчої служби вимога про зобов`язання вчинити певні дії не забезпечує повноцінного та ефективного судового захисту.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту про виключення його з Єдиного реєстру боржників не відповідає суті спірних правовідносин, оскільки предметом спору є індивідуальний акт.

Крім того, за приписами частини 2 статті 287 КАС України у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Позивач, звертаючись з цим позовом встановлений вказаною нормою строк пропустив, зазначивши, що про наявність ВП №78962885 і внесення позивача в Єдиний реєстр боржників йому стало відомо лише 27.11.2025 року від нотаріуса.

Одночасно позивач подав клопотання про поновлення строку для звернення до суду, в якому зазначає, що він скористався правом подання скарги на дії державного виконавця до в.о. керівника Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, однак, в заяві від 01.12.2025 року йому не було проставлено відмітку про одержання скарги і не надано відповідь, що спонукало його повторно звернутись до відповідача 26.12.2025 року.

Відтак, на думку позивача, розгляд даної скарги має розглядатися в адміністративному судочинстві, тому, враховуючи висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.10.2025 року у справі № 467/2150/24 (провадження № 61-7468св25) та те, що відповідь Корольовського ВДВС у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.12.2025 року №112732/20-12/23 було отримано позивачем лише 26.12.2025 року, - є підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, який необхідно обчислювати з 26.12.2025 року.

Так, як слідує з пояснень позивача, які між іншим, не підтверджені належними доказами, він знав про наявність виконавчого провадження ще 27.11.2025 року, хоча останнє відкрито 29.08.2025 року з приміткою про надсилання постанови учасникам ВП, у тому числі боржнику, отже, мав процесуальну можливість звернутися до суду.

Суд бере до уваги доводи позивача про те, що після отримання інформації про наявність виконавчого провадження він звернувся до органу державної виконавчої служби зі скаргою від 01.12.2025 року та розраховував на її розгляд у позасудовому порядку. Така поведінка свідчить про намагання позивача реалізувати право на захист без звернення до суду та сама по собі не може бути розцінена як недобросовісна чи така, що спрямована на зволікання з поданням позову.

Водночас, для вирішення питання щодо дотримання або поновлення строку звернення до суду істотне значення має з`ясування моменту, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а також перевірка обставин, пов`язаних із розглядом його звернень органом державної виконавчої служби. Надані позивачем пояснення про подання скарги та очікування відповіді не містять достатніх даних для однозначної оцінки цих обставин.

Відтак, суд на цій стадії позбавлений можливості на цій стадії дійти висновку щодо наявності або відсутності поважних причин пропуску строку.

З огляду на викладене позивачу необхідно надати докази на підтвердження обставин, пов`язаних із моментом, коли йому стало відомо про наявність виконавчого провадження, а також обставин звернення до органу державної виконавчої служби зі скаргами та їх розгляду.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- доказів на підтвердження доводів для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду;

- уточненої позовної заяви у кількості примірників відповідно до складу учасників справи, з приведенням вимог у відповідність до норм статті 5 КАС України та з урахуванням висновків суду, викладених у цій ухвалі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко