Справа № 440/111/26
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 січня 2026 рокум. ПолтаваСправа №440/111/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомився з матеріалами позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 06.01.2026 звернулась адвокат Богачова Наталія Петрівна з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому позивачка просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 27.05.2025 №597/03-16 про відмову в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не прийняття рішення про перерахунок ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV№

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 14 квітня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи та з включенням до підрахунку заробітної плати період з 01 квітня 2004 року по 28 грудня 2010 року згідно з довідкою № 480 від 23 жовтня 2013 року, виданою ТОВ «Промстройсервис» (про нарахування заробітної плати для нарахування пенсії за період роботи Позивача на посаді продавця ІІ категорії (Приказ №151к від 29.04.2000) у ТОВ «Промстройсервис» на території російської федерації).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У силу пункту 2 частини п`ятої цієї статті в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У статті 4 КАС України визначено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Предметом цього спору є правомірність рішення від 27.0.2025 №597/03-16 (о/р №29) про відмову у перерахунку пенсії, що ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Однак, відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 визначено виключно ГУПФ України в Полтавській області.

Тож позовна заява не відповідає вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Крім того, частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18 та від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У поданій до суду позовній заяві представник позивачки зазначила, що за заявою ОСОБА_1 від 28.04.2022 позивачці з 14.04.2022 призначена пенсія по інвалідності.

Заявами від 11.05.2022 та від 22.09.2022 позивачка просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи з 01.01.2004 по 28.12.2010 та періоду навчання з 01.09.180 по 20.04.1982, однак відповідач у листах від 18.05.2022 та 27.09.2022 повідомив про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу вказаних періодів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі №440/9648/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання у ГПТУ м. Кременчука з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1982 року та періоду роботи з 01 квітня 2004 року по 28 грудня 2010 року на посаді продавця ІІ категорії ТОВ «Промстройсервис» та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання у ГПТУ м. Кременчука з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1982 року та період роботи з 01 квітня 2004 року по 28 грудня 2010 року на посаді продавця ІІ категорії ТОВ «Промстройсервис», а також здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 14 квітня 2022 року з урахуванням періоду навчання у ГПТУ м. Кременчука з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1982 року та періоду роботи з 01 квітня 2004 року по 28 грудня 2010 року на посаді продавця ІІ категорії ТОВ «Промстройсервис», з урахуванням проведених виплат.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 апеляційну скаргу ГУПФ України в Полтавській області задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі №440/9648/22 в частині задоволення позову скасовано.

Прийнято в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 01.04.2004 року по 28.12.2010 та період навчання в у ГПТУ м. Кременчука Полтавської області з 01.09.1980 року по 20.04.1982.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 01.04.2004 по 28.12.2010 та період навчання в у ГПТУ м. Кременчука Полтавської області з 01.09.1980 по 20.04.1982.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2022 про призначення пенсії з урахуванням вказаних періодів.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено.

Суд враховує, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/9648/22 набрала законної сили 14.09.2023.

Позивачка не заперечує, що на виконання судового рішення у справі №440/9648/22 ГУПФ України в Дніпропетровській області зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 01.04.2004 по 28.12.2010 та період навчання в у ГПТУ м. Кременчука Полтавської області з 01.09.1980 по 20.04.1982.

Предметом спору у справі №440/111/26 є правовідносини щодо обчислення (перерахунку) пенсії позивачки з урахуванням заробітної плати за період з 01.04.2004 по 28.12.2010 на підставі довідки від 23.10.2013 №480, виданої ТОВ «Промстройсервис».

Із заявою про перерахунок пенсії позивачка звернулась до ГУПФ України в Полтавській області 21.05.2025.

Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФ України в Запорізькій області та рішенням від 27.05.2025 №597/03-16 відмовлено у її задоволенні.

Позовну заяву сформовано та подано до суду через підсистему "Електронний суд" 05.01.2026, що є підставою для висновку про пропуск позивачкою строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 27.05.2025 №597/03-16.

Крім того, позивачкою недотриманий строк звернення до суду в частині позовних вимог про перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 14.04.2022.

При цьому суд, зважаючи на те, що пенсія є щомісячним платежем, зауважує, що про порушення свого права на отримання пенсії у належному розмірі позивачка мала довідатись після одержання пенсійної виплати за місяць, в якому проведено перерахунок її пенсії на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі №440/9648/22.

Звернувшись до суду з цим позовом 05.01.2026, позивачка пропустила строк звернення до суду в частині позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 14.04.2022 по 04.07.2025.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас позовна заява та додані до неї документи наразі не містять доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску позивачкою строку звернення до суду з цим позовом; заяву про поновлення строку звернення позивачка не надала.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так само у силу частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог частини п`ятої статті 160 КАС України щодо визначення відповідачів у справі та змісту позовних вимог до кожного з відповідачів;

заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачці надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху; строк рахувати з дня, наступного за днем доставки електронного примірника ухвали в електронний кабінет представника позивачки.

Попередити позивачку, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Олександр КУКОБА