Справа № 400/8037/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/8037/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Шляхтицького О.І., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення додаткової щомісячної винагороди, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 в сумі 120 000,00 грн, з 01.07.2022 по 23.03.2024 в сумі 316 027,95 грн;

- стягнути на його користь додаткову винагороду, визначену Постановою № 168, за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 в сумі 120 000,00 грн, з 01.07.2022 по 23.03.2024 в сумі 316 027,95 грн;

- стягнути моральну шкоду в сумі 80 000,00 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, в розмірі 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 по 17.10.2022.

Зобов`язав Державну установу «Казанківська виправна колонія (№ 93)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену Постановою №168, в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 по 17.10.2022 з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 та Державна установа «Казанківська виправна колонія (№93)» подали апеляційні скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

08 січня 2026 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про витребування доказів.

Так, у даному клопотанні апелянт просить витребувати у відповідача копії щомісячних наказів «Про переведення роботи персоналу установи виконання покарань та слідчих ізоляторів на посилений варіант несення служби» з 24.02.2022 по 23.03.2024.

Перевіривши строки подання даного клопотання, колегія суддів вважає необхідним залишити його без задоволення, з таких підстав.

Частина 1 статті 80 КАС України передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частини 2 статті 79 КАС України встановлюють, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Отже, виходячи зі змісту наведеної норми, позивач, у разі неможливості самостійно надати докази, повинен заявити клопотання про витребування доказів під час подання позовної заяви. Подання клопотання про витребування доказів після подання позову повинно бути також обґрунтоване неможливістю його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача.

В іншому випадку, таке клопотання має бути залишено без задоволення.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тобто, законність рішення суду першої інстанції переглядається за тими доказами, які були наявні у суду першої інстанції і лише у виняткових випадках суд апеляційної інстанції може прийняти докази, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частина 8 ст.79 КАС України передбачає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, ОСОБА_1 , заявляючи клопотання про витребування доказів, не наводить причин, за яких таке клопотання не подавалося ним до суду першої інстанції, а також не обґрунтовує неможливість його подання у встановлений, частиною 2 статті 79 КАС України, строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 79, 80, 308, 311, 321 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення додаткової щомісячної винагороди, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді О.І. Шляхтицький А.Г. Федусик