Справа № 160/26706/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про стягнення невиплаченої при звільненні компенсації за невикористані відпустки,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій позивач, з урахуванням уточнень просить стягнути з Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) невиплачену при звільненні компенсацію за невикористані відпустки за 2021, 2023, 2024, 2025 роки в розмірі 76 078,90 грн.
Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
02.10.2025 року судом зареєстровано відзив Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
21.10.2025 року судом зареєстровано відкоригований відзив Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зокрема поданий на уточнену позовну заяву зі зміненими підставами позову.
До суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про зміну підстав позову разом із позовною заявою про стягнення заробітної плати (корегованої) в якості додатку у PDF форматі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року позовну заяву про стягнення заробітної плати (кореговану) представника ОСОБА_1 повернуто заявнику.
23 жовтня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла уточнена позовна заява.
28.10.2025 року судом зареєстровано відповідь на відзив.
Розгляд справи розпочато спочатку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 року продовжено строк розгляду даної справи на 30 днів.
30.12.2025 року судом зареєстроване клопотання про долучення доказів, яке надійшло від Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 09.02.2024 року відповідно до частин першої, сьомої та восьмої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі листа Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 9 лютого 2024 року №932-2024 та доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 09.02.2024 № 20/617 переведено для подальшого проходження служби до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з 9 лютого 2024 року: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0091695), звільнивши з посади інспектора відділення тактико-спеціальної підготовки полку поліції особливого призначення, що підтверджується копією наказу від 09.02.2024 року №138 о/с.
29.07.2024 позивач подав рапорт на ім`я начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про звільнення зі служби в Національній поліції України за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», вхідний №9639 від 02.08.2024.
Листом від 28.10.2024 №8493-2024 відповідач повідомив позивача про те, що пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Зважаючи на викладене, рапорт позивача на звільнення зі служби в поліції залишено без реалізації.
Не погодившись з відмовою відповідача у звільненні зі служби в Національній поліції України, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №160/31500/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо незвільнення зі служби в «Об`єднаній штурмовій бригаді Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 за рапортом від 29.07.2024.

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», за рапортом від 29.07.2024.

Стягнуто з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 року у справі №160/31500/24 апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/31500/24 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, за рапортом від 29.07.2024 та в цій частині прийнято нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, за рапортом від 29.07.2024 відмовлено.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/31500/24 залишено без змін.

Таким чином рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/31500/24 в частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо незвільнення зі служби в «Об`єднаній штурмовій бригаді Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 за рапортом від 29.07.2024 набрало законної сили 26.06.2025 року.

Наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.02.2025 року №127 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0091695), інспектора взводу № 2 роти № 2 («Полтава-2») штурмового батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із 06 лютого 2025 року визначено виплатити компенсації за невикористані:

за 2021 рік - 30 діб щорічної основної оплачуваної відпустки;

за 2023 рік - 30 діб щорічної основної оплачуваної відпустки;

за 2024 рік - 30 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 01 добу додаткової оплачуваної відпустки;

за 2025 рік - 03 доби щорічної основної оплачуваної відпустки.

Відраховано з грошового забезпечення та інших виплат ОСОБА_1 вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, що становить 24 (двадцять чотири) гривні 85 копійок.

Відповідно до Довідки ДПОП ОШБ «Лють» від 29.09.2025 № 752 про нараховані та виплачені суми при звільненні, а також Довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 29.09.2025 №753 про місячне грошове забезпечення, право на отримання якого мав на день звільнення позивач, його місячне грошове забезпечення становило

1. Посадовий оклад 2400,00 грн.

2. Підвищений посадовий оклад 2400,00 грн.

3. Оклад за спеціальним званням 1600 грн.

4. Надбавка за стаж служби 1280 грн.

5. Надбавка за специфічні умови проходження служби 3072,00 грн.

Разом 10752,00

Отже, розмір місячного грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 мав відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби становив 10 752,00 грн.

10.02.2025 року на картковий рахунок позивача надійшла грошова сума в розмірі 32005,12 гривень із призначенням платежу Зарплата, ДПОП ОШБ ЛЮТЬ. Коментар до платежу: Hroshove zabezpechennia-Rozrakhunok pry zvil'nenni.

За результатами розгляду відповідачем адвокатського запиту було отримано лист ДПОП ОШБ ЛЮТЬ №10262-2025 від 25.07.2025 року Про розгляд адвокатського запиту. В додатку до вказаного листа містилася Довідка про нараховані та виплачені суми при звільненні ОСОБА_1 .

У вказаній Довідці про нараховані суми міститься інформація про нараховані та виплачені суми при звільненні ОСОБА_1 :

- компенсація за невикористану відпустку в році звільнення за 2021 рік (30 днів) -10752,00 грн;

- компенсація за невикористану відпустку в році звільнення за 2023 рік (30 днів) -10752,00 грн;

- компенсація за невикористану відпустку в році звільнення за 2024 рік (31 день) -11110,40 грн;

- компенсація за невикористану відпустку в році звільнення за 2025 рік (3 дні) - 1075,20 грн.

Разом 33689,60 грн.

Відрахування:

1. Військовий збір 1684, 48 грн.

2. ПДФО 6064,13 грн.

3. Компенсація ПДФО - -6064,13 грн.

4. Банк, на картку в лютому 2025 року 32005,12 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем було невірно визначено розмір щоденного грошового забезпечення позивача, який є основою для розрахунку розміру компенсації за невикористану відпустку, і внаслідок цього відповідачем було невірно розраховано розмір компенсації позивачу за невикористані дні відпустки у 2021, 2023, 2024 і 2025 роках, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача невиплаченої позивачу суми компенсації за невикористані дні відпусток в 2021, 2023, 2024 та 2025 роках.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі Закон України № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України № 580-VIII національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Частинами 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 3 розділу I Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі Порядок № 260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку із збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, яке вони отримували на день, що передував цій відпустці, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії.

Згідно з абзацами 6, 7, 10 пункту 8 Розділу ІІІ Порядку № 260 При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні: щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського; щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадках припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу I цих Порядку та умов, і призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії.

При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні щорічної відпустки.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.

У місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського премія може не встановлюватися.

Як зазначалося вище, відповідно до Довідки ДПОП ОШБ «Лють» від 29.09.2025 № 752 про нараховані та виплачені суми при звільненні, а також Довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 29.09.2025 №753 про місячне грошове забезпечення, право на отримання якого мав на день звільнення позивач, його місячне грошове забезпечення становило

1. Посадовий оклад 2400,00 грн.

2. Підвищений посадовий оклад 2400,00 грн.

3. Оклад за спеціальним званням 1600 грн.

4. Надбавка за стаж служби 1280 грн.

5. Надбавка за специфічні умови проходження служби 3072,00 грн.

Разом 10752,00 грн.

Отже з довідки вбачається, що премія позивачу не встановлювалася.

Оскільки одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів, позивачу було нараховано розмір компенсації за невикористані дні відпусток (10 752,00/30)*94=33 689,60 грн.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем неправомірно не було винесено наказу про звільнення позивача за власним бажанням, враховуючи, що судами встановлено факт протиправної бездіяльності відповідача щодо незвільнення зі служби позивача за його рапортом від 29.07.2024 р. то відповідно до пункту 68 Положення №114, відповідач був зобов`язаний звільнити позивача зі служби 02.11.2024 року за спливом тримісячного строку з дати подання позивачем/отримання відповідачем рапорту про звільнення за власним бажанням. Якби відповідач належним чином виконав свої обов`язки щодо звільнення позивача зі служби за його рапортом від 29.07.2024 року тобто якщо б відповідач звільнив позивача 02.11.2024 року то позивач мав би право на отримання суми компенсації за невикористану відпустку із розрахунку суми грошового забезпечення позивача, встановленого станом на листопад 2024 року.

Дійсно, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №160/31500/24 визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо незвільнення зі служби в «Об`єднаній штурмовій бригаді Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 за рапортом від 29.07.2024.

В цій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року було підтримано Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 року.

Однак зазначеною вище постановою скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, за рапортом від 29.07.2024 відмовлено.

Так, у постанові Третій апеляційний адміністративний суд від 26.06.2025 року щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача дійшов до наступного:

«…..Проте відповідачем подано суду апеляційної інстанції копію наказу Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2025 за №127/о, відповідно до якого ОСОБА_3 було звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію з 06.02.2025.

З цих підстав рішення суду в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, за рапортом від 29.07.2024, підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи представника позивача щодо ненадання відповідачем нового доказу, наказу про звільнення, суду першої інстанції колегія суддів відхиляє, оскільки ним не зазначено про необізнаність вищевказаного наказу, а також з тих підстав, що це не змінює фактичних обставин….».

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо незвільнення зі служби в «Об`єднаній штурмовій бригаді Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 за рапортом від 29.07.2024.

Однак, судом апеляційної інстанції у постанові від 26.06.2025 року жодних зобов`язань щодо звільнення позивача за його рапортом на Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » покладено не було.

Натомість наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.02.2025 року №127 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0091695), інспектора взводу № 2 роти № 2 («Полтава-2») штурмового батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із 06 лютого 2025 року

Наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 04.02.2025 № 127 о/с не скасований і є чинним, а тому посилання представника позивача щодо необхідності розрахунку грошового забезпечення встановленого на листопад 2024 року (дата з якої позивач вважає що його мали звільнити за власним бажанням) є безпідставними.

Доказів протилежного до суду не надано.

Щодо посилання на статтю 235 КЗпП, якою зазначено: «у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону».

Проте, станом на дату розгляду справи судом формулювання причини звільнення позивача неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству не визнавалось.

Доказів протилежного також до суду не надано.

Представник позивача зазначає, що питання щодо належних виплат працівнику при звільненні повинно розглядатися станом на дату, на яку працівник повинен бути звільнений у відповідності з рішенням суду» - то таке рішення суду до цієї справи не надано, чинним є рішення яким у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання ДПОП «ОШБ «Лють» прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію відмолено.

Оскільки Наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 04.02.2025 № 127 о/с, яким позивача було звільнено зі служби не скасований, суд вважає, що відповідач правомірно здійснив розрахунок компенсації за невикористані дні відпустки за 2021, 2023, 2024, 2025 роки із розрахунку грошового забезпечення, право на отримання якого мав позивач на день звільнення (06 лютого 2025 року), а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 невиплачену при звільненні компенсацію за невикористані відпустки за 2021, 2023, 2024, 2025 роки в розмірі 76 078,90 грн., відсутні.

Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про стягнення невиплаченої при звільненні компенсації за невикористані відпустки,- відмовити.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса