Справа № 679/338/24
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/10/2026
Справа № 679/338/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Гавриленко О.М.,

секретарі судового засідання Рябуха О.В., Хвещук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Хамрика Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

за участю представника позивача Нікітюка П.М.,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - ГУ НП в Хмельницькій області, відповідач), ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області капітана поліції Хамрика С.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД 112870 від 03 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн і закриття провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03 жовтня 2023 року інспектор ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Хамрик С.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №112870, якою притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, наклавши штраф у розмірі 20400 грн. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 жовтня 2023 року о 16 год 08 хв в м. Нетішин по вул. Промислова навпроти АЗС ОААС керував транспортним засобом марки DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та буксирував причеп, будучи позбавленим права керування Нетішинським міським судом Хмельницької області 27 липня 2023 року. Однак, позивач не погоджується з інкримінованим правопорушенням, оскільки не порушував ПДР, у зв`язку із чим не підписував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що у вказані вище дату і час до автомобіля підійшов працівник поліції, проте позивач в цей час не керував транспортним засобом та не буксирував причіп, отже не був водієм. Позивач вказував поліцейському, що він не керував транспортним засобом, але такі пояснення позивача поліцейським були проігноровані. У складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, обов`язково повинен бути спеціальний суб`єкт, водій транспортного засобу, а також елемент суб`єктивної сторони керування транспортним засобом. Вважає, що у його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а поліцейським не додано жодного доказу на підтвердження того, що позивач керував транспортним засобом, як і не вказано про такі докази у постанові. Позивач, посилаючись на вищевикладене, на відсутність повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи, вважає постанову незаконною, необґрунтованою та просить її скасувати.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року прийнято до розгляду дану справу.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 січня 2026 року задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, беручи до уваги наявну в матеріалах справи заяву відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду. При задоволенні такого клопотання позивача суд врахував ухвалену у даній справі постанову Верховного Суду №679/338/24 від 27 листопада 2025 року, що стосується саме строків звернення позивача до суду з даним позовом.

Представником ГУ НП в Хмельницькій області надіслано до суд відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому, зазначає, що відповідно до оскарженої постанови ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року о 16 год 08 хв в м.Нетішин по вул.Промислова навпроти АЗС ОААС керував транспортним засобом марки DAF 95 XF, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та буксирував причіп, будучи позбавленим права керування згідно постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року. Так, 27 липня 2023 року Нетішинським міським судом Хмельницької області позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на один рік. Поліцейським Хамриком С.В. було складено оскаржену постану - 03 жовтня 2023 року, тобто в межах строку на який ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.. Звернув увагу представник відповідача, що позивач не спростовує у позові даний факт.

Крім того, представник відповідача у відзиві зазначає, що поліцейський відбирав пояснення у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що в час, який зазначений в оскарженій постанові вони бачили, як ОСОБА_1 в м.Нетішин по вул.Промислова навпроти АЗС ОААС керував транспортним засобом марки DAF 95 XF, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та буксирував причіп, номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому, як зазначили свідки, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та під час перевірки документів виявилось, що останній керує транспортним засобом будучи позбавленим права керування такими, у зв`язку з чим була винесена постанова за ч.4 ст. 126 КУпАП. Також свідки засвідчили той факт, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від поставлення підпису в постанові, а також від її отримання.

Таким чином, представник відповідача вважає, що поліцейським Хамриком С.В. під час розгляду справи були дотримані вимоги КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», та в результаті розгляду якої, встановивши факт керування позивачем, якого позбавлено права керування, транспортним засобом, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин, поліцейський виніс постанову серії БАД № 112870 від 03 жовтня 2023 року.

Позивачем до суду було подано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що не погоджується з аргументами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказав, що у відзиві представник відповідача зазначив, що факт керування ним транспортним засобом підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозаписом, проте такі докази, на його переконання, є недопустимими, оскільки як видно з оскарженої постанови у графі додатків до цієї постанови не було зазначено жодного доказу, яким могло б бути підтверджено викладені у постанові факти, а саме не вказано жодної інформації про свідків та про здійснення відео фіксації. Вказані свідки лише засвідчили факт його відмови від підписання та отримання оскарженої постанови і їх пояснення не були покладені в основу такої постанови. На переконання позивача при відсутності покликань суб`єктом владних повноважень у постанові на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, останній не може на них посилатись, оскільки такі не були покладені в його основу. Щодо відеозапису, на який посилається представник відповідача у відзиві, то позивач зауважив, що в оскарженій постанові не міститься інформація про наявність такого і відсутній такий і у матеріалах справи. Також позивач у поясненнях вказує, що одна тільки постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом його вини у інкримінованому йому правопорушенні. Така постанова є лише рішенням суб`єкта владних повноважень в якій зафіксовані наслідки розгляду адміністративного правопорушення. Позивач у поясненнях наголосив, що саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення. Зважаючи на зазначене, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, а тому відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності за даною статтею.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим через свого представника про дату, час та місце розгляду справи не з`явився.

Представник позивача - адвокат Нікітюк П.М. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково зазначив, що ні постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ні відеозапис з нагрудної камери Хамрика С.В. не були долучені до оскарженої постанови при безпосередньому розгляді справи щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, про що свідчить зміст оскарженої постанови, а тому вони не можуть бути покладені в основу цієї постанови. Крім того, представник позивача в судовому засіданні звернув увагу на те, що в оскарженій постанові час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП зазначений 16 год 08 хв, а відеозапис наданий відповідачем до суду, на підтвердження вини позивача розпочинається з часу 16 год 53 хв, а саме з моменту, як ОСОБА_1 стоїть біля транспортного засобу. Означене, на думку представника позивача, доводить те, що у відповідача відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин зазначених у оскарженій постанові. Також зауважив представник позивача, що на вказаному відеозаписі відображено, як відповідач Хамрик С.В. вказує для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проставити свій підпис на оскарженій постанові про підтвердження того, що вони є свідками відмови ОСОБА_1 від підписання ним оскарженої постанови та її отримання.

Представник відповідача - ГУ НП в Хмельницькій області будучи належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет в судове засідання не з`явився. З матеріалів справи убачається, що документ «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» для відповідача було доставлено 19.12.2025 о 18:44:45. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької за клопотанням представника відповідача ГУ НП в Хмельницькій області - Бєлової В.А. судове засідання, яке було призначене на 10 год 00 хв 19 грудня 2025 року та за необхідності всі інші судові засідання, постановлено провести в режимі відеоконференції за участю представника відповідача ГУ НП в Хмельницькій області - Бєлової В.А. поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом) за посиланням на vkz.court.gov.ua. Однак представник ГУ НП в Хмельницькій області на час початку розгляду справи - 12.01.2026 о 10 год 00 хв до відеоконференції не приєдналась, будь - яких заяв та клопотань до початку судового засідання до суду не подала.

Відповідач ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Хамрик С.В. також будучи належним чином повідомленим через представника ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2023 року ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Хамриком С.В. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №112870.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року о 16 год 08 хв в м.Нетішин по вул.Промислова навпроти АЗС ОААС керував транспортним засобом марки DAF 95 XF, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та буксирував причіп, будучи позбавленим права керування Нетішинським міським судом Хмельницької області від 27 липня 2023 року, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.1 а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

За ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктом адміністративних правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

З доводів, зазначених позивачем у позовній заяві, він категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом, вказуючи на відсутність його вини.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, відповідачами не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без допиту таких свідків в суді, які наявні в матеріалах справи, суд вважає недопустимими доказами, оскільки врахування таких при розгляді справи порушує принцип безпосередності дослідження доказів. Водночас відповідачами до суду не заявлялись клопотання про допит таких свідків у судовому засіданні.

Так як вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, а тому їхні показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

До такого висновку прийшов в своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, який враховується судом при розгляді даної справи.

При цьому суд погоджується з аргументами позивача з приводу того, що вказані свідки в оскарженій постанові зазначені, як свідки того, що ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання оскарженої постанови. Така постанова в графі «До постанови додається» не містить інформації про письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в цій графі стоїть прочерк. Як і не містить даних про відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Надаючи оцінку вказаному відеозапису суд зазначає, що такий не містить доказів факту керування позивачем транспортним засобом 03 жовтня 2023 року за обставин зазначених в оскарженій постанові. Даний відеозапис також підтверджує те, що відповідач Хамрик С.В. вказує для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проставити свій підпис на оскарженій постанові про підтвердження того, що вони є свідками відмови ОСОБА_1 від підписання ним оскарженої постанови та її отримання і не містить інформації, що вказані свідки стверджують про те, що були свідками події описаної в оскарженій постанові за участю ОСОБА_1 . У зв`язку з чим суд погоджується з аргументами сторони позивача з даного приводу.

Суд не може визнати зазначений відеозапис беззаперечним доказом, який спростовує пояснення позивача та поза розумним сумнівом доводить факт керування останнім транспортним засобом та рух останнього в момент часу, коли він був виявлений працівниками поліції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що датою відібрання письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено 10 березня 2023 року, що передує даті складення оскарженої постанови - 03 жовтня 2023 року.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року за обставин зазначених в оскарженій постанові керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач заперечує сам факт керування транспортним засобом за обставин вказаній в оскарженій постанові, однак того факту, що він постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік не заперечує.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України (ч. 2 ст. 251 КУпАП України).

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. У зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача з даного приводу.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність законних підстав для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували б твердження позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Оскільки належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення суду не надано, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.5, 10, 77, 139, 205, 242-246, 268, 286 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Хамрика Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №112870 від 03 жовтня 2023 року, складену поліцейським ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Хамриком Сергієм Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 гривень, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідачі:

ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Хамрик Сергій Вікторович, адреса місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, вул..Енергетиків,4;

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, , адреса місцезнаходження: м.Хмельницький, вул..Зарічанська,7.

Повне судове рішення складено 13 січня 2026 року.

Суддя Гавриленко О.М.