Справа № 500/6263/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6263/25

05 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника Костишина В.М. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення ОСОБА_1 з 06.03.2023 перерахунку та виплати пенсії, з врахуванням заробітної плати за травень 1986 року в сумі 294,30крб., яка зазначена у довідці №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області., та з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2023 року з врахуванням заробітної плати за травень 1986 року в сумі 294,30крб., яка зазначена у довідці №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі №500/1107/24, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 06.03.2023 року відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023р. №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, та з урахуванням раніше виплачених сум і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2023 року відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023р. №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В подальшому дане судове рішення набрало законної сили.

В даній довідці зазначено, що заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження за травень 1986 року, із якої визначається пенсія становить 294,30крб.

Однак, відповідач під час виконання даного рішення суду застосовує значно меншу суму заробітної плати (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження за травень 1986 року, ніж та, яка зазначена у довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023р. №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, у зв`язку з чим, розмір пенсії позивача є значно меншим.

Позивач вважає, що дане рішення відповідача є протиправним, суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень представник вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено достатні документально підтверджені перевірки, на підставі яких відповідач мав підстави не враховувати під час нарахування пенсії позивача довідку № 34 від 02.03.2023. Справу приведено у відповідність. З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення при надісланні інформації щодо здійснення перерахунку пенсії.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі №500/1107/24, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 06.03.2023 року відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023р. №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, та з урахуванням раніше виплачених сум і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2023 року відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023р. №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В подальшому дане судове рішення набрало законної сили.

В даній довідці зазначено, що заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження за травень 1986 року, із якої визначається пенсія становить 294,30крб.

Однак, відповідач під час виконання даного рішення суду застосовує значно меншу суму заробітної плати (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження за травень 1986 року, ніж та, яка зазначена у довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023 №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, у зв`язку з чим, розмір пенсії позивача є значно меншим.

У зв`язку з цим, позивач 11.09.2025 звернувся з листом до відповідача з вимогою надати письмові пояснення своїх неправомірних дій та провести з 06.03.2023 перерахунок та виплату пенсії, з врахуванням заробітної плати за травень 1986 року в сумі 294,30крб., яка зазначена у довідці №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

Листом від 06.10.2025 відповідач повідомив позивача, що під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі №500/1107/24, зокрема під час вирішення питання щодо визначення на підставі спірної довідки розміру заробітної плати, з якої слід обчислювати пенсію, він керується спільним листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 17.06.1997 №01-3/1027-013-6, в якому визначено порядок обчислення заробітної плати для осіб, які відпрацювали в зоні відчуження менше одного календарного місяця, зокрема у випадку, коли працівник був відряджений для виконання робіт у 2 зону небезпеки зони відчуження у святковий день - 01.05.1986.

Також в даному листі відповідачем зазначено, що позивачу проведено розрахунок заробітної плати позивача, з якої обчислюється його пенсія, частково взявши дані із довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.03.2023 №34, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

В результаті розмір заробітної плати за наслідками розрахунків відповідача склав лише 51,86 крб., що в свою чергу призвело до неправильного розрахунку коефіцієнту заробітку та в подальшому неправильному визначені розміру пенсії позивача.

Не погоджуючись з діями відповідача у нарахуванні та виплаті пенсії без врахування довідки від 03.03.2023 №34, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 10 Закону №796-ХІІ визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 15 Закону №796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (частиною четвертою статті 54 Закону №796-ХІІ).

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Згідно з пунктом 1 Порядку №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Пункт 9 вказаного Порядку містить формулу, за якою визначаються пенсії по інвалідності, і ця формула враховує й заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986 -1990 роках.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 №560/3499/18.

Отже, підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату, відомості у якій підтверджуються первинними документами.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796). Являється особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного від 10.04.2024 та ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №500/1107/24 (далі - Рішення суду) зобов`язано Головне управління здійснити Позивачу перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2023 відповідно до Закону №796, постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210 з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках від 03.03.2023 №34 (далі - Довідка №34), виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, таз урахуванням раніше виплачених сум.

При вирішенні питання щодо визначення на підставі Довідки №34 розміру заробітної плати, з якої слід обчислювати пенсію Позивача по інвалідності, Головне управління керується спільним листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 17.06.1997 №01-3/1027-013-6, в якому визначено порядок обчислення заробітної плати для осіб, які відпрацювали в зоні відчуження менше календарного місяця, зокрема у випадку, коли працівник був відряджений для виконання робіт у 2 зону небезпеки зони відчуження у святковий день-01.05.1986.

Розрахунок за 2 робочих дня - 0,805 х 6 годин х 2 дня х 4 кратність = 38,64 крб. Розрахунок вихідного дня- 103,40:2 = 51,70

Разом 38,64 +3,22 (класність) +10(премія -150 : 30х 2)=51,86;

Розрахунок коефіцієнту заробітку 0,00710 : 0,00179 = 3,96648

Розрахунок заробітку - 3,96648 х 7405,03 = 29371,90; 3,96648 х 7994,47 =31709,91; 3,96648 х 8913,83 =35356,53.

Пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства. Розмір пенсії перераховуються у відповідності законодавчих актів прийнятих Урядом.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» систематизовано законодавство та порядок його застосування щодо оплати праці у зоні відчуження у 1986-1990 роках, у тому числі оплати праці військовозобов`язаних запасу, призваних на військові збори, які у 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (розділ 5) (саме до цієї категорії осіб відноситься позивач), який зводиться до наступного.

Відповідно до Закону України "Про загальний військовий обов`язок" ( 2232-12 ) (ст. 66) на час виконання обов`язків, пов`язаних з проходженням військових зборів, громадяни звільняються від роботи в установленому порядку. Чинність Кодексу законів про працю Української РСР ( 322-08 ) на громадян, які проходять збори, не поширюється, в тому числі і щодо додаткової оплати за роботу у вихідні і святкові дні, нічні години (статті 72,106, 07, 108), режиму робочого часу (статті 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57), початок і закінчення роботи (стаття 58), робота змінами (статті 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65).

Особи, які проходять збори, дні відпочинку і святкові дні використовують за розпорядком, встановленим командуванням, яке проводить збори (постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 квітня 1968 р. N 108/12, пункт 7).

Відповідно до чинного законодавства військовозобов`язаним запасу в період призову на військові збори оклади грошового утримання на посадах, які вони виконують в період зборів та по присвоєних військових званнях, не виплачуються.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. N 1031 ( v1031400-86 ) було поширено у військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зонах відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, порядок оплати праці передбачений для робітників і службовців.

Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 ( 207с-86-п ) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Про зазначений порядок оплати праці роз`яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.87 р. N 05/2-25-2; 03-51-8.

У зоні особливого контролю оплата праці зазначених осіб провадилась у однократному розмірі тарифної ставки (постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 та абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7.

Віднесення населених пунктів і виробничих об`єктів до зон небезпеки та зони особливого контролю провадилось на підставі рішень Урядової комісії від 7 серпня 1986 р. N 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.96 р. N 115), від 19 серпня 1986 р. N 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. N 124), від 18 вересня 1986 р. N 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. N 140), від 5 січня 1987 р. N 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. N 1).

Денна розрахункова тарифна ставка військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна визначатись діленням місячної тарифної ставки за даний місяць (посадового окладу) на календарну кількість днів відповідного місяця (роз`яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. N 0595 (лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. N 136).

Приклад. Призваному на військові збори за основним місцем роботи встановлено посадовий оклад в розмірі 150 крб. Денна тарифна ставка в зоні ЧАЕС становитиме у червні 1987 року 5 крб. (150 : 30), а у липні 1987 року - 4,839 крб. (150 : 31).

Місячна тарифна ставка за даний місяць робітникам, яким годинні тарифні ставки за основним місцем роботи були встановлені при 7(8)-годинному робочому дні, визначалась множенням відповідної годинної тарифної ставки при 7(8)-годинному робочому дні на норму тривалості робочого часу в годинах у даному місяці.

Встановлені працівнику за основним місцем роботи надбавки за високу професійну майстерність, класність, високі досягнення в праці, за виконання особливо важливої роботи на строк її виконання та доплати за суміщення професій, сумісництво, розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт, за роботу з важкими і шкідливими і з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці, за роботу в нічний час, які не утворюють новий посадовий оклад, не повинні враховуватись при визначенні годинної чи денної тарифної ставки у зоні ЧАЕС.

У зв`язку з тим, що до роз`яснення Держкомпраці СРСР від 15 вересня 1986 р. N 0595 про порядок матеріального забезпечення призваних на військові збори військовозобов`язаних запасу, оплата праці зазначених осіб на деяких підприємствах провадилась виходячи з денних тарифних ставок, визначених як для відряджених працівників, в деяких випадках було нараховано доплату за роботу у вихідні і святкові дні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 р. N 523 дозволено пенсію військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС до вересня 1986 р., обчислювати виходячи із фактично нарахованого заробітку.

Отже, якщо за даними особистого рахунку у 1986 році розрахунок заробітної плати зазначеній категорії працівників відповідає вимогам нормативних документів з питань оплати праці працівників, відряджених у зону ЧАЕС (щодо порядку визначення денної тарифної ставки та додаткової оплати праці за роботу у вихідні і святкові дні), пенсія військовозобов`язаному запасу може обчислюватись виходячи із фактично нарахованого заробітку.

Денна тарифна ставка робітників, визначена для режиму 7-годинного робочого дня, при режимі 6-годинного робочого дня у зоні відчуження, встановленого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 153/10-43, не змінюється.

Відповідно до роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 5 жовтня 1973 року N 13/30, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 5 жовтня 1973 року N 266/30, робітникам, яким годинні тарифні ставки за основним місцем роботи були встановлені при 7(8)-годинному робочому дні, перерахунок тарифних ставок на 6-годинний робочий день провадився таким чином: відповідна годинна тарифна ставка при 7(8)-годинному робочому дні множилася на середню тривалість робочого часу в годинах за місяць (173,1 год.), а одержаний результат ділився на середню тривалість робочого часу за місяць при 6-годинному робочому дні (152,5 год.).

Погодинний облік робочого часу призваних на військові збори не провадиться, тому і заробітна плата зазначених осіб за виконані роботи в зоні ЧАЕС виходячи із годинної тарифної ставки не нараховувалась.

Вимоги осіб, які в період призову на військові збори виконували роботи, пов`язані з аварією на ЧАЕС у зоні відчуження до вересня 1986 року, але за даними особистого рахунку доплата за роботу у вихідні чи святкові дні у 1986 році їм не нарахована, не мають права на такі донарахування ні в теперішній час, ні в будь-який інший час після вересня 1986 року.

В разі, коли особа не відпрацювала в зоні ЧАЕС жодного повного місяця, середній заробіток для призначення пенсії визначається із фактичного середнього одноденного заробітку в одному із неповних місяців приведенням його до повного місяця, при цьому місяць, із заробітку, в якому призначається пенсія, визначається працівником.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна була бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання. Якщо в зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована в зазначених розмірах. Для нарахування премії в розмірі 60% тарифної ставки всім учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підстав нема.

Крім того, запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР, для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. (підпункт 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 ( 207с-86-п ). Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 дозволено виплачену на таких умовах одноразову премію (до 400 крб.), враховувати при призначенні пенсії.

Відповідно до рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 р. N 351 після 01.03.87 р термін "зона небезпеки" не застосовувався, оплата праці призваних на військові збори військовозобов`язаних запасу провадилась понад збережений середній заробіток:

- на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4;

- в населених пунктах Копачі, Прип`ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі;

- на станції Янів - у 3-кратному розмірі;

- в решті населених пунктів, в тому числі і в м. Чорнобиль, - в 1-кратному розмірі;

- в інших випадках в межах 30-кілометрової зони оплата праці провадилась в одинарному розмірі при рівні випромінювання до 5-ти мр/год., у подвійному розмірі - при рівні випромінювання понад 5 мр/годину.

Премія за основні результати господарської діяльності нараховувалась на одинарну тарифну ставку. Про це повідомлялось листом Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 28.06.88 р. N 05/1-19; N 03-49-129.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. N 1497-378 ( v1497400-87 ) (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 6 січня 1988 р. N 12-р) оплата праці військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, провадилась у одинарному розмірі тарифної ставки (посадового окладу). І лише у виняткових випадках і на нетривалий термін, за рішенням начальника оперативної групи Цивільної оборони СРСР та за погодженням із Міністерством атомної енергетики СРСР, - у двократному розмірі понад збережений середній заробіток.

За повідомленням Міноборони України наказом Міноборони СРСР від 08.01.88 р. N020 (п. 4) начальнику оперативної групи Цивільної оборони СРСР було дозволено у виняткових випадках і на нетривалий термін за погодженням з Мінатоменерго СРСР провадити оплату праці військовозобов`язаних запасу, призваних на військові збори, які направлялися для роботи на об`єкт "Укриття", відповідно до абзацу другого підпункту "в" пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. N 1497-378. Такі рішення приймалися з виданням наказів по кожній із військових частин, особовий склад яких направлявся для роботи на об`єкт "Укриття". Виписки з цих наказів були доведені до відповідних військових частин.

За інформацією Міноборони України, документи оперативної групи Цивільної оборони СРСР (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) зберігаються у Центральному архіві Міноборони Російської Федерації (142110, м. Подольськ-10 Московської обл.).

Відповідно до ст. 47 Основ законодавства СРСР на час виконання державних обов`язків, якщо по діючому законодавству СРСР ці обов`язки можуть здійснюватися в робочий час, робітникам і службовцям гарантується збереження середнього заробітку.

За час виконання державних обов`язків у додатковий день відпочинку, встановлений у зв`язку з переведенням на п`ятиденний робочий тиждень, середня заробітна плата за місцем роботи за працівником не зберігається, тому що за відпрацьовані п`ять днів йому повністю виплачується тижневий заробіток (роз`яснення Держкомпраці СРСР і Президії ВЦРПС від 8 квітня 1967 р. N 152 "Про деякі питання, пов`язані з переводом робітників і службовців підприємств, організацій і установ на п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями").

Відповідно до Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби в запасі (п. 4), затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22 квітня 1982 р. N 95/4-132 ( v-132400-82 ), за робітниками, службовцями і колгоспниками, призваними на збори, зберігався середній заробіток як по основній, так і по суміщуваній роботі за весь час зборів, включаючи час в дорозі до військової частини і назад та посада (робота).

Середній заробіток, із розрахунку якого провадилися виплати, передбачені Інструкцією ( v-132400-82 ), обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві, організації, установі менше двох місяців, обчислення провадилося із розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час.

При обчисленні середнього заробітку враховувалися: основна заробітна плата, надбавки, доплати, річна винагорода із фонду матеріального заохочення, оплата і доплата за надурочні роботи, якщо вони мали систематичний характер. Виробничі премії враховувалися при підрахунку середнього заробітку в тому разі, якщо вони входили в систему оплати праці на даному підприємстві, тобто не мали разового характеру і якщо вони виплачені за період, що не перевищує трьох місяців (за винятком виплат із фонду матеріального заохочення). Квартальна премія враховувалася у складі заробітку за кожний місяць у розмірі 1/3, а винагорода за загальні підсумки роботи підприємства - у розмірі 1/12 частини цієї винагороди, виплаченої за попередній рік. Премії та інші виплати, не нараховані працівнику своєчасно і виплачені у результаті трудового спору, враховувались у складі заробітку тих місяців, за які вони повинні були бути виплачені.

Як вже зазначав суд довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Форму довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 03.09.2012 №536.

Суд зазначає, що надана позивачем довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, №34 від 03.03.2023, виданої Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області за передбаченою формою та містить відомості про заробітну плату позивача за два дні травня 1986 року (період з 01.05 по 02.05) (а.с.7 зворот).

На переконання суду, роботодавець в разі якщо заробітна плата працівнику була зазначена та виплачена невірно, може видати довідку не про фактично отриману заробітну плату, а має провести перерахунок заробітної плати та видати довідку про фактично зароблену заробітну плату.

Так, відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. На це звернута увагу вже в згаданому листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».

У даному випадку розрахунок заробітної плати проводився на підставі відомостей особового рахунку про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо визначення на підставі Довідки №34 розміру заробітної плати, з якої слід обчислювати пенсію Позивача по інвалідності, Головне управління керується спільним листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 17.06.1997 №01-3/1027-013-6, в якому визначено порядок обчислення заробітної плати для осіб, які відпрацювали в зоні відчуження менше календарного місяця, зокрема у випадку, коли працівник був відряджений для виконання робіт у 2 зону небезпеки зони відчуження у святковий день-01.05.1986.

Розрахунок за 2 робочих дня - 0,805 х 6 годин х 2 дня х 4 кратність = 38,64 крб.

Розрахунок вихідного дня- 103,40:2 = 51,70

Разом 38,64 +3,22 (класність) +10(премія -150 : 30х 2)=51,86.

Приведення до місячної заробітної плати - 51,86 : 2 х 25,4 = 658,62 +51,70 (1/2 вихідного) = 710,32

Розрахунок коефіцієнту заробітку 0,00710 : 0,00179 = 3,96648

Розрахунок заробітку - 3,96648 х 7405,03 = 29371,90; 3,96648 х 7994,47 =31709,91; 3,96648 х 8913,83 =35356,53.

Пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства. Розмір пенсії перераховуються у відповідності законодавчих актів прийнятих Урядом.

Наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області щодо відмови перерахувати та виплачувати пенсію позивачу на підставі довідки №34 від 03.03.2023 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1985-1989 роках. Відтак відсутні підстави для задоволення й похідної позовної вимоги. У позові слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 січня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження/місце проживання: вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, код ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368).

Головуючий суддя Подлісна І.М.