Справа № 520/33099/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

12 січня 2026 року Справа № 520/33099/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Харкові заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, 61089) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області за формою «Ш» від 12.09.2025 року №0/44204/0415;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області за формою «Ш» від 13.10.2025 року №0/47758/0415;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області за формою «Ш» від 13.10.2025 року №0/47780/0415.

Представником відповідача було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Своє клопотання представник відповідача обґрунтовує тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ ПІДШИПНИКОВИЙ ЗАВОД» за № 922/2523/22 та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Розгляд справи № 922/2523/22 триває по теперішній час.

З 11.12.2024 до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства було внесено зміни, згідно із якими господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство у межах цієї справи вирішує у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

З 11.12.2024 законодавець змінив підсудність податкових спорів, стороною у яких є юридична особа, яка перебуває у процедурі банкрутства.

Так, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2025 у справі №910/21682/15 (910/7418/23) висновував, що з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Верховним Судом, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вирішуючи означене клопотання суд дійшов наступних висновків.

У п. 1 ч. 1 ст. 4 КАСУ адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст. 4 КАСУ).

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 4 КАСУ встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Суд зазначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

З цього випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері саме публічно-правових відносин.

За приписами ч. 6 ст. 5 КАСУ відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Так, у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20).

Натомість, за змістом наведених мотивів Велика Палата Верховного Суду виснувала про віднесення до адміністративної юрисдикції таких категорій спорів з податковими органами в межах справи про банкрутство, зокрема: про стягнення з контролюючого органу на користь позивача ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а також інфляційних втрат та річних процентів, зазначивши наступне: «З огляду на викладене вимоги платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) про стягнення з контролюючого органу на користь позивача пені на суму бюджетної заборгованості з ПДВ згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України, інфляційних втрат та річних процентів за характером і змістом відносин пов`язані саме з наявністю заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, а при вирішенні спору про стягнення з бюджету пені, інфляційних втрат та річних процентів перед судом обов`язково постає питання щодо суми заборгованості з ПДВ, строк сплати такої заборгованості та тривалість прострочення. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства».

При цьому у постанові від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 (908/1333/22) Велика Палата Верховного Суду розглядаючи справу про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень дотрималася такої ж позиції, виснувавши про відсутність підстав для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20, та виклавши, зокрема, наступне.

«…Конструкція статті 7 КУзПБ свідчить на користь того, що законодавець, маючи на меті віднести до юрисдикції господарських судів певні категорії спорів, як-то стягнення заробітної плати, поновлення на роботі, окремо про це детально зазначив та виокремив такі спори. При цьому у статті жодним чином не виокремлено податкових спорів, що виникають з податкових відносин та врегульовані ПК України.

Зазначення у статті 7 КУзПБ всі майнові спори є широким поняттям та жодним чином не свідчить, що цей Кодекс розширює господарську юрисдикцію за межі юрисдикції, визначеної ГПК України.

Відсутність у КУзПБ застереження про невиключення з розгляду в межах процедури банкрутства спорів з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, що виникають з податкових правовідносин, не визначає їх підсудність господарським судам, оскільки такі застереження містяться в пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України, яка визначає юрисдикцію господарських судів, у тому числі щодо справ про банкрутство.

Отже, юрисдикцію судів щодо розгляду тих чи інших спорів встановлюють лише процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України, ЦПК України). Зі змісту статті 7 КУзПБ слід дійти висновку, що така не встановлює особливостей, за яких адміністративні спори, що виникають з податкових відносин, віднесено до юрисдикції господарських судів у межах процедури банкрутства».

Щодо визначення юрисдикції податкового спору, у цій справі стороною в якій є платник податків, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, суд виходить з наступного.

Законом України від 19.09.2024 № 3985-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» (далі - Закон № 3985-ІХ) внесені зміни до абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ та викладено в такій редакції: « 2. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України;».

Отже, внесеними змінами до ГПК України та КУзПБ встановлено імперативне правило виключної підсудності господарським судам у розгляді справ про банкрутство, зокрема, спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України. При цьому не визначено таке правило стосовно розгляду справ за позовами до податкових органів про визнання протиправними, дій та бездіяльності, скасування рішень контролюючих органів.

Щодо посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду у складі КГС на Постанову від 22 січня 2025 року у справі № 910/21682/15 (910/7418/23), то суд зазначає про те, що її предметом було саме стягнення податкового боргу.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини у цій справі (визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень) не є подібними до правовідносин у справі № 910/21682/15 (910/7418/23) (стягнення податкового боргу), то наявна відсутність підстав для урахування указаних правових висновків з огляду на нерелевантність зазначеної судової практики, а тому судом не встановлено підстав для задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 44, 45, 238, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 12.01.2026 року.

Суддя Бадюков Ю.В.