Справа № 646/11375/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 р.Справа № 646/11375/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Демченко І.М., повний текст складено 17.11.25 по справі № 646/11375/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

04.11.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №736 від 05.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 05.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом направлення до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин такого пропуску та наданням відповідних доказів. Крім того, підлягають уточненню позовні вимоги в частині дати оскаржуваної постанови.

На виконання вищевказаної ухвали суду, позивачем подано уточнену позовну заяву, у якій він просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №736 від 29.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та вказує на поважність підстав пропуску строку звернення до суду з позовом, оскільки лише 27.10.2025 дізнався про оскаржувану постанову із застосунку «Дія», коли надійшло сповіщення про арешт банківського рахунку.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення до суду. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в додатку «ДІЯ» не відображається інформація про правопорушення або розшук від ТЦК та СП, натомість, відображається інформація про наявність штрафу за вчинення адміністративного правопорушення правил дорожнього руху, або наявність виконавчого провадження у разі відправлення виконавчого документу на виконання. Так, саме за допомогою такої функції позивач і дізнався про існування спочатку постанови про відкриття виконавчого провадження, а потім вже постанови ТЦК та СП. Вказує, що позивач не отримував жодних повідомлень, протоколів, постанов. В оскаржуваній постанові відсутня відмітка про відправлення постанови поштою. Звертає увагу, що в постанові зазначено, що позивач копію постанови по справі про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025 отримувати відмовився. Зазначені свідки. Зауважує, що вищенаведена інформація не відповідає дійсності, оскільки позивач 27.08.2025 підписав тільки протокол. По-перше, цей протокол, зі слів ТЦК, складався за іншою підставою - не проходження ВЛК та зняття з розшуку відбулось у зв`язку з проходженням медичного огляду ВЛК. По-друге, протокол про вчинення правопорушення позивач не отримував, як і не отримував повідомлення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення. Наголошує, що 29.08.2025 він нічого не підписував та не відмовлявся, про існування постанови не знав, свідків не бачив. Ураховуючи вищенаведене, вважає за необхідне витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_1 : протокол про адміністративне правопорушення та справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно позивача, за результатом якої винесено постанову про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025; інформацію про свідків, що зазначені у постанові про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025, а також викликати свідків, що зазначені у постанові про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025. Зазначає, що коли позивач був у ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодних свідків не було, були тільки працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ані протокол (зі змістом якого позивачу не дали ознайомитись), ані постанова (яка взагалі при ньому не складалась) позивачу не видавалась та він не відмовлявся від їх отримання, оскільки не було факту відмови, тому не може бути і свідків. Крім того, постанова не містить жодного посилання на існування свідків та їх ідентифікуючих ознак (місце проживання, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП тощо), що ставить під сумнів їх існування під час складення вказаної постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

ІНФОРМАЦІЯ_4 подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 без змін. Зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 відбувся, як і зазначено в протоколі. Оскільки ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025. Від отримання постанови відмовився у присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що проживають в с.Шевченкове, Куп`янського р-ну, Харківської обл. Просить розгляд справи провести без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025, оскільки, як він особисто зазначає у позові, підписав його. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився, що свідчить про те, що він був обізнаний про обставини прийняття оскаржуваного рішення і у нього не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст.168 КАС України встановлено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з п.п. 3, 5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Положеннями статей 160 та 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1, 2 ст.169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

За змістом положень ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Відповідно до ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1 ст.291 КУпАП визначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У спірних правовідносинах позивач оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №736 від 29.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 04.11.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на звернення до суду, що встановлений ч.2 ст.286 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у питанні поновлення строків (від 28 липня 2022 року у справі №9901/611/19), за якими поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування підстав пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 зазначає, що 27.10.2025 йому надійшло повідомлення про блокування банківських рахунків на підставі постанови державного виконавця. В цей же день, позивач за допомогою додатку «ДІЯ» зайшов у розділ «Виконавчі провадження» та завантажив постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором від 27.10.2025. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №79446252, підставою для відкриття провадження є постанова №737, яка видана 29.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави в розмірі 34000,00 грн. Вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження датована 27.10.2025, тому раніше позивач не міг знати про наявність такого виконавчого провадження. Звертає увагу, з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 27.10.2025 позивач зайшов до автоматизованої системи виконавчого провадження та завантажив постанову №736 від 29.08.2025. Наголошує, що позивач вперше дізнався про оскаржувану постанову в рамках виконавчого провадження, тому наявні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, колегія суддів враховує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 №686 при перевірці документів 27.08.2025 у ОСОБА_1 встановлено факт невиконання ним правил військового обліку, а саме: військовозобов`язаний без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк, що порушує вимоги абз.2 п.п.1 Правил №1487, ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 29.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою.

У графах «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» та «другий примірник протоколу отримав» містяться підписи ОСОБА_1 .

У графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: « ОСОБА_1 не став на військовий облік за місцем ВПО, тому що не був достатньо обізнаний» (міститься підпис ОСОБА_1 ).

Отже, позивачеві було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025, за яким він належно повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, яка відбудеться о 10 год. 00 хв. 29.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою.

Відповідно до постанови №736 від 29.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, при перевірці документів 27.08.2025 у ОСОБА_1 встановлено факт невиконання ним правил військового обліку, а саме: військовозобов`язаний без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк, що порушує вимоги абз.2 п.п.1 Правил №1487, ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, постановлено накласти на нього штраф у сумі 17000,00 грн.

У постанові №736 від 29.08.2025 зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у постанові та від отримання копії постанови, що підтверджено підписами свідків: ОСОБА_4 , адреса с. Шевченкове, підпис; ОСОБА_5 , адреса с. Швеченкове, підпис.

Вказані обставини підтверджують факт того, що ОСОБА_1 був обізнаний про прийняття оскаржуваної постанови №736 від 29.08.2025 в день її винесення і у нього не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

За цим, колегія суддів відхиляє посилання позивача на обізнаність із оскаржуваною постановою лише 27.10.2025 із застосунку «Дія», коли надійшло сповіщення про арешт банківського рахунку.

Колегія суддів звертає увагу, що з часу прийняття оскаржуваної постанови (29.08.2025) до моменту подання позову (04.11.2025) пройшло більше ніж 2 місяці. Позивач, будучи зацікавленим у реалізації свого права на оскарження постанови, мав можливість її отримати, оскільки під час розгляду справи відмовився від її отримання, та оскаржити протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Також, як встановлено вище, позивачеві було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025, за яким він належно повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП і мав можливість цікавитися провадженням у справі.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод.

Доводи апелянта про те, що постанова №736 від 29.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП при позивачу не складалась, йому не видавалась та він не відмовлявся від їх отримання, спростовуються змістом постанови, за якою ОСОБА_1 відмовився від підпису у постанові та від отримання копії постанови, що підтверджено підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Посилання позивача на те, що постанова не містить ідентифікуючих ознак свідків (місце проживання, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП тощо), колегія суддів вважає такими, що не впливають на спірні правовідносини, оскільки недоліки заповнення постанови не є підставою для визнання факту поважності пропуску строку на звернення до суду. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження підроблення (фальсифікації) підписів свідків у постанові №736 від 29.08.2025.

За цим, клопотання позивача, заявлене в апеляційній скарзі, про виклик свідків, що зазначені у постанові про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025, не підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з наявністю в матеріалах справи належним чином завіреної копії протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 №686, постанови №736 від 29.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та інших матеріалів провадження, клопотання позивача про витребування в ІНФОРМАЦІЯ_1 : протоколу про адміністративне правопорушення та справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно позивача, за результатом якої винесено постанову про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025; інформації про свідків, що зазначені у постанові про адміністративне правопорушення №736 від 29.08.2025, не підлягає задоволенню.

Колегія суддів враховує, що за змістом частини третьої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що строк звернення до суду пропущений позивачем без поважних причин, тому наявні правові підстави для повернення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому, числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії , справа Девеер проти Бельгії).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 по справі № 646/11375/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий