Справа № 460/14357/25
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2026 року м. Рівне№460/14357/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Греська О.Р., за участю секретаря судового засідання Максімцевою В.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Коваленко А.О.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення, вимоги про сплату боргу, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №13719/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 677 382,50 грн., №13720/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 35 443,75 грн., №13721/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 85 987,05 грн., №13723/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору та штрафних санкцій на загальну суму 80 861,30 грн., №13724/ від 31.07.2025р, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та штрафних санкцій на загальну суму 970 335,67 грн., вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області №13726/ від 31.07.2025р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 908 615, 57 грн., Рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області №13725/ від 31.07.2025р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 215 312,48 грн.

У позовній заяві позивач зазначила, що вищевказані податкові повідомлення-рішення, якими визначено податкові зобов`язання та штрафні санкції, вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - вважає безпідставними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач вважає, що висновки контролюючого органу про порушення платником податків вимог податкового законодавства є необґрунтованими, натомість у неї наявні всі первинні документи, які підтверджують правомірність формування податкового обліку та здійснення господарських операцій з контрагентами, а також свідчать про відсутність порушень податкового законодавства, які було надано відповідачу у повному обсязі.

Визначення контролюючим органом загального оподатковуваного доходу, документально підтверджених витрат, пов`язаних з діяльністю, чистого оподаткованого доходу шляхом виключення податковим органом з витрат, пов`язаних з веденням підприємницької діяльності витрат на заміну мастил, шин, акумуляторів, запчастин та закупівлю палива за 2021-2024р. вважає неправомірним.

На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила наступне.

Відповідачем безпідставно виключено з обрахунку податкової бази витрати на придбання мастил в повному обсязі закупівлі за 2021-2024р., бо платник податків керувався фактичними нормами витрат, розрахованими щодо кожного конкретного автомобіля, виходячи із визначених для нього показників, а витрати мастил підтверджені відповідними первинними документами, що враховували навантаження та інші фактори. Нею було надано відповідачу копії Актів списання мастила та копії Наказів про затвердження норм витрат мастильних матеріалів на роботу автотранспортних засобів. Акти списання мастил складені комісією, мають дату складання, підписи учасників, кількість та вартість списаного мастила. Наказами визначені норми витрат мастила виходячи з марки, року випуску, потреб автомобіля та рекомендацій виробника транспортного засобу.

Зазначає, що діючим законодавством не встановлені форма акту списання мастил та наказу про норми витрат мастильних матеріалів, зазначає, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок платника податку доведення, чи потребував транспортний засіб заміни мастильних матеріалів (оливи).

Вважає безпідставним посилання відповідача, як обґрунтування правомірності своїх рішень, на положення Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» № 43 від 10.02.1998р., який втратив чинність 02.11.2023р.

Позивач зазначає, що Актом перевірки зафіксовано придбавання ПММ (дизельного палива) для здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді, вартість якого віднесено до складу валових витрат у сумі 6 736 791,30 грн. (без ПДВ). З них 3 732 877,20 грн. (без ПДВ) контролюючим органом виключено з витрат при обрахунку податків, як не підтверджених платником податків.

Безпідставність виключення відповідачем з обрахунку податків витрат на придбання палива у розмірі 3 732 877,20 грн. (без ПДВ) обґрунтовує наявністю в неї документально підтверджених витрат на придбання палива у повному розмірі понесених витрат за весь період. Позивач зазначає, що під час перевірки та повторно додавши до заперечень на Акт перевірки первинні документи, підтвердила інспектору придбання палива в зазначеному обсязі. Чеки РРО на придбання палива були надані платником податку на суму 3 686 744,02 гривень (без ПДВ). На підтвердження безготівкових розрахунків з ТОВ "Дівай Вест" у розмірі 3 077 601,06 грн. (без ПДВ) нею було надано відповідачу копію договору з ТОВ «Дівай Вест», копії рахунків, видаткових накладних, копії виписок банку, копії Актів замірів витрат палива, копії актів списання палива, копії наказів платника податку про затвердження норм витрат палива на роботу автотранспортних засобів та посвідчення на відрядження.

Натомість, Акт перевірки не містить переліку паливних чеків, які не було враховано відповідачем до обрахунку та з яких підстав. Відтак, висновки контролюючого органу про заниження платником податків податкових зобов`язань при придбанні палива вважає безпідставними.

Вважає безпідставним виключення відповідачем з обрахунку податкової бази, витрат на придбання господарюючим суб`єктом акумуляторів. Позивач зазначила, що відповідачу під час перевірки та повторно додано до заперечень на акт перевірки, підтверджено витрати на придбання акумуляторів та енергоакумуляторів, надано копії актів списання акумуляторних батарей за період 2021-2024р. Вважаємо, що Акти списання акумуляторів є належними первинними документами та достатніми доказами для їх списання. Інших вимог щодо їх списання діюче законодавство не містить. А Картки обліку наробітку та відстежування обігу, на наявності яких наполягає відповідач, направленні на безпеку використання акумуляторів, а не на їх бухгалтерський облік.

Вважає безпідставним виключення відповідачем з обрахунку податкової бази витрат на придбання господарюючим суб`єктом шин в розмірі 85 000 грн. через відсутність карток обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини. При проведенні перевірки позивач зазначає, що надавала Акти списання пневматичних шин. Копії актів списання повторно направлені відповідачу разом з запереченнями до акту перевірки від 16.07.2025р. Звертає увагу, що діючим законодавством не передбачено форми Акту списання пневматичних шин.

Безпідставність виключення відповідачем з обрахунку податків суми витрат на придбання запасних частин у розмірі 533 767,93 грн. обґрунтовує наявністю актів списання запчастин на весь розмір понесених витрат, які надавалися відповідачу під час перевірки та додавалися до заперечень на акт перевірки.

Вважає неправомірною вимогу відповідача про наявність у господарюючого суб`єкту актів виконаних робіт або інших документів, які б підтверджували встановлення (власними силами) придбані запчастини на автомобілі, які безпосередньо використовувалися у підприємницькій діяльності та пов`язані з отриманням доходу. Позивач зазначила, що при проведенні перевірки неодноразово заявляла, що ремонт транспортних засобів виконувався власними силами за фактичною потребою. На підтвердження цього є всі належні документи. Наявні трудові договори з працівниками, що мають відповідні знання та досвід. На підтвердження реальності та правомірності витрат на придбання запчастин, надавала Акти списання запчастин, дипломи найнятих співробітників, що є за фахом слюсарями з ремонту автомобілів та механіками (спеціальність підйомно-транспортні, будівельні, дорожні, меліриотивні машини та обладнання), трудові договори на працівників та посадові інструкції найнятих працівників, де до посадових обов`язків входить поточний ремонт транспортних засобів.

Таким чином, вимогу контролюючого органу про надання актів технічного обслуговування/проведення ремонтних робіт, які містять інформацію про необхідність та підстави заміни запчастин на певний автомобіль, на її думку не ґрунтуються на нормах закону, а висновок Акту перевірки про неправомірне віднесення вартості запчастин до складу витрат - є необґрунтованим та безпідставним.

Вважає, що нею надано всі необхідні документи на підтвердження реальності проведених господарських операцій та віднесення заявлених сум до витрат. Заниження суми податку, що підлягає сплаті, на її думку, не підтверджується доводами контролюючого органу. Підстави для донарахування вищезазначених сум податків, що підлягають сплаті, вважає відсутніми. Просить скасувати виставлені податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування не нарахованого єдиного внеску.

Ухвалою від 01.09.2025 позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.

Від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач стверджує, що позовні вимоги є не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначив, що проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.12.2020 по 31.12.2024.

Копію наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 30.05.2025 року № 1606-п про проведення документальної планової виїзної перевірки та повідомлення від 30.05.2025 № 283/Ж4/17-00-24-05-17 надіслано засобами поштового зв`язку, своєчасно вручено платнику податків.

Перевірка проведена з відома платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_1 для перевірки, в тому числі на запити про надання документів, надано не в повному обсязі документи, що підтверджують понесені витрати, про що складено акти ненадання документів.

За результатами проведеної перевірки 01.07.2025 складено акт №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення.

ФОП ОСОБА_1 подано заперечення на акт перевірки від 01.07.2025 №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ НОМЕР_1 (від 16.07.2025 №1-16/07/25).

За результатами розгляду заперечень ФОП ОСОБА_1 на акт документальної планової виїзної перевірки вирішено висновки акта перевірки викласти у новій редакції.

На підставі акту перевірки та відповіді на заперечення на акт перевірки прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 31.07.2025.

Щодо доводів позивача стосовно неправомірного віднесення до витрат та податкового кредиту вартості мастильних матеріалів (оливи), відповідач вважає, що списання палива і мастильних матеріалів здійснюється виходячи з даних про пробіг автомобіля та норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті. Потреби у пально-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами передбачено нормами витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43 (із змінами та доповненнями) (втратив чинність 02.11.2023). Про використання цих Норм слід зазначити в наказі про організацію бухобліку. Крім того, в окремому додатку до наказу доцільно прописати, які саме норми витрат мастильних матеріалів застосовуються.

Відповідач зазначає, що неможливо встановити чи потребував транспортний засіб технічного обслуговування, а саме заміни мастильних матеріалів (оливи), оскільки не надано документи, які підтверджують незадовільний технічний стан автомобілів, що використовуються у підприємницькій діяльності.

Акти списання, які складалися по факту виконання робіт з заміни мастильних матеріалів господарським способом (власними силами), не є достатньою підставою підтвердження використання в господарській діяльності запасних частин. При цьому, до перевірки не надано актів виконаних робіт та/або інших документів, які б підтверджували заміну (власними силами) придбаних мастильних матеріалів на транспортних засобах, які безпосередньо використовувалися у підприємницькій діяльності та пов`язані з отриманням доходу. Наявні у ФОП ОСОБА_1 документи (накладні, платіжні доручення) не можуть вважатися беззаперечним доказом підтвердження використання платником податків мастильних матеріалів у своїй господарській діяльності, оскільки лише доводять факт придбання такого товару, а не його використання.

Відповідач вважає встановленим, що ФОП ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді придбавала ПММ (дизельне паливо), зокрема у ТОВ "Дівай Вест" () та ТОВ «ТАРГЕТ ВЕСТ» (), вартість якого віднесено нею до податкового кредиту за 2021-2024рр. на загальну суму ПДВ 464 639 грн. Фактично витрачені паливно-мастильні матеріали для експлуатації транспортних засобів списують безпосередньо після їх витрачання на підставі первинних документів.

Відповідач зазначає, що по видаткових накладних від ТОВ «Дівай Вест» () неможливо встановити факт передачі товару для ФОП ОСОБА_1 , адже вказана видаткова накладна не є первинним документом, оскільки складена з порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: підписана невстановленою особою від імені ФОП ОСОБА_1 (без зазначення посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; без зазначення прізвища, ініціалів або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції), а тому не може вважатись первинним документом та не може засвідчувати факт передачі товару.

Для перевірки не надано належних документів, які підтверджують використання у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 дизельного палива на загальну суму ПДВ 464 639 грн., а наявні у ФОП ОСОБА_1 документи (накладні, рахунки, платіжні доручення, подорожні листи, акти списання) не можуть вважатися беззаперечним доказом підтвердження використання платником податків придбаного у ТОВ "Дівай Вест" () та ТОВ «ТАРГЕТ ВЕСТ» ()» дизельного палива, у своїй господарській діяльності, оскільки лише доводять факт придбання такого палива, а не його використання.

ФОП ОСОБА_1 не надано для перевірки в повному обсязі чеки, що підтверджують здійснення розрахункових операцій на АЗС за 2021-2024 роки на суму 3 732 877,20 грн.

Відповідач вважає, що під час заміни автомобільного акумулятора слід керуватися експлуатаційними нормами середнього ресурсу акумуляторних свинцевих стартерних батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, що затверджені Наказом Мінтрансу та зв`язку «Про затвердження Експлуатаційних норм середнього ресурсу акумуляторних свинцевих стартерних батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі» від 20.05.2006 № 489 (із змінами та доповненнями).

Для визначення придатності або непридатності автомобільного акумулятора суб`єкт господарювання своїм наказом утворює комісію, уповноважену визначати технічний стан акумуляторів. Після встановлення фактичного стану комісія може прийняти рішення про: - виконання ремонту; - оформлення претензії до продавця (виробника, виконавця робіт з гарантійного обслуговування та/або ремонту автомобільного акумулятора чи авто); - списання; - підготовку та передачу на утилізацію (реалізацію). Рішення комісії з наведенням причини зняття АБ з експлуатування зазначають в картці обліку, яку веде спеціально призначена посадова особа. ФОП ОСОБА_1 не надано для перевірки Картки обліку автомобільних акумуляторів, що придбані у ТОВ "АКБ СИСТЕМ КАР" () протягом 2021-2022 років.

Також із доданих до заперечення документів неможливо встановити, чи потребував транспортний засіб технічного обслуговування (заміни акумуляторів/енергоакумуляторів), оскільки не надано документи, які підтверджують незадовільний технічний стан автомобілів, що використовуються у підприємницькій діяльності. Акти списання, які складалися по факту виконання робіт з заміни акумуляторів господарським способом (власними силами), не є достатньою підставою підтвердження використання в господарській діяльності запасних частин.

Щодо доводів Позивача стосовно неправомірного віднесення до витрат та податкового кредиту вартості шин, відповідач зазначає, що Експлуатаційними нормами середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 20 травня 2006 року № 488 (далі - Наказ № 488), передбачено картки обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини, які позивачем не велися. У наданих ФОП ОСОБА_1 до перевірки та заперечення на акт перевірки, актах списання шин (зведений станом на кінець кожного місяця) відсутня інформація щодо: дати заміни, ким надана послуга заміни, тощо. Також із доданих до заперечення на акт перевірки документів неможливо встановити, чи потребував транспортний засіб технічного обслуговування (заміни шин), оскільки не надано документи, які підтверджують незадовільний технічний стан автомобілів, що використовуються у підприємницькій діяльності. Тому дані витрати підлягають виключенню.

Щодо доводів Позивача стосовно неправомірного віднесення до витрат та податкового кредиту вартості запасних частин, то відповідач посилається на Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, що затверджено наказом Міністерства транспорту України від 30.03.1998 № 102. Зазначає, що позивачем до даних актів списання не надано акти технічного обслуговування/проведених ремонтних робіт, які містять інформацію про необхідність та підстави заміни запчастин на певний автомобіль. В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів необхідності технічного обслуговування транспортних засобів та встановлення запасних частин в ході ремонту. Таким чином, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 неправомірно віднесено до складу витрат вартість придбаних запчастин за перевіряємий період на суму 533 767,93 грн.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

22.09.2025 представником позивача Коваленко А.О. подано відповідь на відзив з поясненнями, в цілому аналогічні викладеним у позовній заяві, надано детальний перелік паливних чеків, доданих до позовної заяви, на загальну суму 3 686 744,02 гривень (без ПДВ).

01.10.2025 представником відповідача Степанець М.В. надано додаткові пояснення, в цілому аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, додатково зазначено, що частина наданих позивачем паливних чеків є неналежної якості, що не дозволяє встановити факт здійснення господарської операції та зв`язок вказаних витрат з господарською діяльністю.

Ухвалою від 01.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.10.2025 представником позивача Коваленко А.О. подано додаткові пояснення з аналогічними доводами, викладеним у позовній заяві.

02.12.2025 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви позивача про зміну підстав позову у зв`язку зі спливом строку, передбаченого частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснивши системний аналіз письмових доказів, наявних в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, надані в судових засіданнях, оцінивши їх належність і допустимість в розумінні ст.ст.73 76 КАС України, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець з 21.12.2020р., знаходиться на загальній системі оподаткування, здійснює господарську діяльність за основним видом економічної діяльності 49.41 - вантажний автомобільний транспорт.

На підставі статті 20 розділу І, статей 75, 77, 82 глави 8 розділу ІІ, підпунктів 692, 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2025 рік, відповідно до наказу від 30.05.2025 року № 1606-п та на підставі направлення № 2842/Ж3/17-00-24-05-16 від 10.06.2025, виданого Головним управлінням ДПС у Рівненській області, головному державному інспектору відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Довгалюк Юлії Василівні , направлення № 2843/Ж3/17- 00-24-05-16 від 10.06.2025р., виданого Головним управлінням ДПС у Рівненській області, головному державному інспектору відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Лукащук Олександрі Сергіївні , проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.12.2020 по 31.12.2024.

Копію наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 30.05.2025 року № 1606-п про проведення документальної планової виїзної перевірки та повідомлення від 30.05.2025 № 283/Ж4/17-00-24-05-17 надіслано засобами поштового зв`язку 30.05.2025, відповідно до норм п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 із змінами і доповненнями та вручено платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 05.06.2025.

Направлення на перевірку Головного управління ДПС у Рівненській області від 10.06.2025 №2842/Ж3/17-00-24-05-16, №2843/Ж3/17-00-24-05-16 вручено платнику податків ОСОБА_1 11.06.2025 під підпис.

Перевірка проведена за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 12, каб. 210.

Перевірка проводилась з 11.06.2025 по 24.06.2025.

За результатами проведеної перевірки 01.07.2025 складено акт №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ НОМЕР_1 та відповідачем встановлено порушення.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на адресу відповідача направлені заперечення від 16.07.2025 №1-16/07/25 на акт перевірки від 01.07.2025 №10861/Ж5/17-00-24-05-18/, до яких було додано копії наступних документів: акти списання мастила - 36 арк.; накази про затвердження норм витрат мастильних матеріалів на роботу автотранспортних засобів № 1пмм від 16.02.2021р., №2пмм від 30.11.2023р., № 3пмм від 30.01.2024р. - 3 арк.; акти замірів витрат палива - 3 арк.; акти списання палива за 2021-2024р. - 288 арк.; накази про затвердження норм витрат палива на роботу автотранспортних засобів за 2021-2024р. - 10 арк.; подорожні листи та посвідчення на відрядження за 2021-2024р. - 335 арк.; чеки на придбання палива за 2021-2024р. - 71 арк.; договір з ТОВ «Дівай Вест» - 2 арк.; рахунки та накладні ТОВ «Дівай Вест» за 2021-2024р. - 114 арк.; виписки банку по розрахунках з ТОВ «Дівай Вест» за 2021-2024р. - 5 арк.; акти списання акумуляторів за 2021-2024р. - 12 арк.; акти списання шин за 2021-2024р.- 10 арк.; трудові договорів та дипломи співробітників - 9 арк.; посадові інструкції водіїв - 4 арк.; акти списання запчастин за 2021-2024р. - 72 арк.

Представником відповідача під час судового розгляду надані пояснення, що всі подані позивачем до заперечень на акт перевірки документи були взяті до уваги, досліджувалися комісією, їм надана відповідна правова оцінка.

За результатами розгляду заперечень ФОП ОСОБА_1 на акт документальної планової виїзної перевірки, податковим органом вирішено висновки акта перевірки викласти у такій редакції:

«Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення:

1. абз.6 п.6 ст.128 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. із змінами і доповненнями, пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), встановлено неналежне ведення обліку доходів та витрат за період з 21.12.2020 по 31.12.2024, а саме: книга обліку доходів і витрат відсутня;

2. п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2, пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 807181,76 грн., в т.ч. за 2021 рік - 154566,14 грн., за 2022 рік - 232896,98 грн., за 2023 рік - 226871,50 грн., за 2024 рік - 192847,14 грн.;

3. ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (із змінами та доповненнями), а саме: порушення ведення обліку сум, на які нараховується єдиний внесок;

4. п. 2 ч. 1, п. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464- VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми зобов`язань по єдиному внеску на 908615,57 грн., в т.ч. за 2021р. - 188914,11 грн., за 2022р. - 238282,70 грн., за 2023р. - 245716,68 грн., за 2024р. - 235702,08 грн.;

5. пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено несвоєчасне податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2024 року по терміну подання 20.02.2024 (фактично подано 21.02.2024);

6. п.189.1 ст.189, пп. "г" п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016р. за № 159/28289 (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження сум ПДВ, які підлягають нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 28355 грн., в тому числі за лютий 2022 - 9518 грн., березень 2022 - 1099 грн., травень 2022 - 1869 грн., серпень 2024 - 14282 грн., жовтень 2024 - 1587 грн., та завищення суми бюджетного відшкодування на суму 541906 грн., в тому числі за березень 2021 - 20478 грн., травень 2021 - 30007 грн., червень 2021 - 9493 грн., липень 2021 - 19414 грн., серпень 2021 - 17003 грн., вересень 2021 - 14934 грн., жовтень 2021 - 7690 грн., листопад 2021 - 20900 грн., грудень 202 - 18925 грн., січень 2021 - 16513 грн., вересень 2022 - 4144 грн., грудень 2022 - 8164 грн., січень 2023 - 39372 грн., лютий 2023 - 49495 грн., березень 2023 - 24261 грн., квітень 2023 - 5298 грн., травень 2023 - 3974 грн., червень 2023 - 3674 грн., липень 2023 - 13253 грн., серпень 2023 - 16230 грн., вересень 2023 - 13079 грн., жовтень 2023 - 30785 грн., листопад 2023 - 751 грн., грудень 2023 - 19854, січень 2024 - 17437 грн., лютий 2024 - 16413 грн., березень 2024 - 22299 грн., квітень 2024 - 12648 грн., травень 2024 - 30469 грн., червень 2024 - 16288 грн., серпень 2024 - 4816 грн., грудень 2024 - 13845 грн.;

7. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 4 313 934 грн., в т.ч. за лютий 2021р. - 33835 грн., березень 17.09.2025 7 2021р. - 88155 грн., квітень 2021р. - 77635 грн., травень 2021р. - 99805 грн., червень 2021р. - 43875 грн., липень 2021р. - 95270 грн., серпень 2021р. - 43400 грн., вересень 2021р. - 74670 грн., жовтень 2021р. - 83935 грн., листопад 2021р. - 79120 грн., грудень 2021р. - 74520 грн., січень 2022р. - 82565 грн., лютий 2022р. - 108935 грн., березень 2022р. - 15700 грн., травень 2022р. - 43950 грн., червень 2022р. - 23915 грн., липень 2022р. - 192061 грн., серпень 2022р. - 167744 грн., вересень 2022р. - 56529 грн., жовтень 2022р. - 183360 грн., листопад 2022р. - 144825 грн., грудень 2022р. - 102406 грн., січень 2023р. - 89755 грн., лютий 2023р. - 84434 грн., березень 2023р. - 204994 грн., квітень 2023р. - 711649 грн., травень 2023р. - 34872 грн., червень 2023р. - 51840 грн., липень 2023р. - 69580 грн., серпень 2023р. - 77835 грн., вересень 2023р. - 65395 грн., жовтень 2023р. - 153925 грн., листопад 2023р. - 102310 грн., грудень 2023р. - 845 грн., січень 2024р. - 87055 грн., лютий 2024р. - 82065 грн., березень 2024р. - 118395 грн., квітень 2024р. - 56340 грн., травень 2024р. - 152345 грн., червень 2024р. - 81440 грн., липень 2024р. - 2420 грн., серпень 2024р. - 93070 грн., жовтень 2024р. - 7935 грн., грудень 2024р. - 69225 грн.;

8. підпункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження суми військового збору на загальну суму 67265,15 грн., в т.ч. 2021 рік - 12880,51 грн., за 2022 рік - 19408,08 грн., за 2023 рік - 18905,96 грн., за 2024 рік - 16070,59 грн.;

9. незабезпечення зберігання документів, визначених у пункті 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, чим порушено п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями);

10. п. 63.3 ст. 63 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 (із змінами і доповненнями) та п. 8.2, п. 8.4 розд. VIIІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (зі змінами), несвоєчасно повідомлено та не повідомлено контролюючий орган про об`єкти, пов`язані з оподаткуванням за граничними термінами подання повідомлення форми 20-ОПП: 15.03.2021». Відповідь платнику податку на заперечення на акт перевірки надано листом від 24.07.2025 №7664/Ж12/17-00-24-05-25.

На підставі акту перевірки та відповіді на заперечення на акт перевірки прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення №13719/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 677 382,50 грн, №13720/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 35 443,75 грн, №13721/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати ПДВ та штрафних санкцій на загальну суму 85 987,05 грн, №13723/ від 31.07.2025р., яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору та штрафних санкцій на загальну суму 80 861,30 грн, №13724/ від 31.07.2025р, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та штрафних санкцій на загальну суму 970 335,67 грн., вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області №13726/ від 31.07.2025р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 908 615, 57 грн, Рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області №13725/ від 31.07.2025р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 215 312,48 грн.

Суми донарахувань та штрафи розраховані відповідачем із розрахунку вартості придбаних мастил, пального, акумуляторів, шин та запасних частин, що були віднесені ОСОБА_1 до складу податкового кредиту у 2021-2024р.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

За період, охоплений перевіркою, суми витрат фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 на придбання оливи, які включались нею до валових витрат складають 87 239,70 грн. без ПДВ, суми витрат на придбання акумуляторів складають 33 666,86 грн. без ПДВ, суми витрат на придбання шин ставлять 85 000 грн. без ПДВ, суми витрат на придбання запасних частин становлять 533 767,93 грн. без ПДВ, вартість палива віднесеного до складу валових витрат складає 6 736 791,30 грн. без ПДВ, з них відповідачем виключено з обрахунку витрат 3 732 877,20 грн. без ПДВ.

Витрати по діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за 2020-2024 роки проведеною перевіркою визначено на підставі первинних (платіжних) документів, пов`язаних з придбанням товарів, робіт та послуг відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

Витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей визначено пропорційно до реалізованого в звітному періоді товару, тобто пропорційно до отриманого платником доходу та по факту оплати постачальникам за даний товар.

Відповідач не заперечував, що виключені з обрахунку витрати ОСОБА_1 нею фактично понесені, але спростовує той факт, що вони безпосередньо пов`язані з провадженням господарської діяльності позивачем. Фактично податковий орган мотивує свою позицію недоведеністю, з боку позивача, необхідності списання оливи (мастил), палива, шин та акумуляторних батарей та не документуванням кожного етапу дій по списанню певними первинними документами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 та пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходив, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 177.2 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Так, згідно з пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат підприємця, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 177.4.5. пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

- витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

- документально не підтверджені витрати.

Пунктом 188.1 Податкового кодексу України передбачено, що до бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, відповідні витрати мають визнаватися на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених відповідними розділами Податкового кодексу України.

Позивач витрати понесені на придбання оливи (мастил) підтвердила наданими податковому органу копіями актів списання № 3 від 31.03.2021р., №11/1 від 30.11.2021р., №7/1 від 31.07.2021р., №12/1 від 31.12.2022р., №10 від 31.10.2022р., № 6 від 30.06.2022р., №1 від 31.01.2022р., №10 від 31.10.2023р., №7/1 від 31.07.2023р., №6 від 30.06.2023р., №3/1 від 31.03.2023р., №8 від 31.08.2024р., №6/1 від 30.06.2024р., №5/1 від 31.05.2024р., №5 від 31.05.2024р., №1/1 від 31.01.2024р. з додатком до кожного акту з інвентаризаційним описом товару у наявності та наказами про затвердження норм витрат мастильних матеріалів на роботу автотранспортних засобів №1/пмм від 16.02.2021р., №2/пмм від 30.11.2023р., №3/пмм від 30.01.2024р.

Акти списання мастил позивача складені комісією, мають назву, дату складання документа, дані учасників комісії, одиницю виміру, обсяг, найменування та вартість списаної оливи, особистий підпис господарюючого суб`єкта, підписи учасників. Наказами визначені норми витрат мастила виходячи з марки, року випуску, потреб транспортного засобу.

Таким чином, наданими позивачем первинними документами, підтверджено фактично понесені нею витрати на придбання оливи у перевіряємому періоді.

Щодо посилання відповідача на наказ Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року №43 «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», не був зареєстрований в Міністерстві юстиції України, втратив чинність 02.11.2023р., а відповідно не містить імперативних норм та носить виключно рекомендаційних характер.

Верховний Суд у постановах від 28.07.2020 у справі № 826/13368/15, від 08.08.2020 у справі № 808/966/16, від 01.10.2019 у справі № 820/2788/18, від 14.04.2020 у справі №822/2258/17 зазначив, що Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998, є галузевими, призначеними перед усім для цілей планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів. Вони можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива. Але, оскільки такий наказ не пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України, та втратив чинність, то він не може визначати права та обов`язки платників податків.

Правомірність витрат понесених позивачем на придбання акумуляторів підтверджено наданими податковому органу копіями актів списання енергоакумуляторів та акумуляторів №І0-11/1 від 30.11.2021р., №І0-11/1 від 30.11.2022р., №І0-9/1 від 30.09.2022р., №І0-7/1 від 31.07.2022р., №І010/1 від 31.10.2023р., №І09 від 30.09.2024р., до кожного копії акту списання додано копію акту контрольної перевірки інвентаризаційних цінностей.

Стосовно твердження відповідача про порушення позивачем вимог Правил експлуатування акумуляторних свинцевих стартерних батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, щодо неведення карток обліку наробітку та відстежування обігу акумуляторних батарей бухгалтерського обліку, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 2 липня 2008 р. N 795 затверджено Правила експлуатування акумуляторних свинцевих стартерних батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі (далі- Правила №795).

Дія цих Правил поширюється на юридичних і фізичних осіб, діяльність яких пов`язана з виготовленням, транспортуванням, застосуванням, обслуговуванням, ремонтом, зберіганням і передачею на утилізування хімічних джерел струму, зокрема акумуляторних свинцевих стартерних батарей, які застосовуються в колісних транспортних засобах і спеціальних машинах, виконаних на їхніх шасі, зокрема для живлення спеціального устаткування (п.1.3 Правила №795).

Правила встановлено з метою: забезпечення належного технічного стану колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на їхніх шасі; убезпечення технологічних операцій/робіт з підтримування АБ у належному технічному стані; упорядкування діяльності суб`єктів у сфері поводження з АБ; ощадливого використання ресурсу АБ; упорядкування обігу, обліку наробітку і списання АБ; підготовки до утилізування АБ, що вичерпали ресурс чи втратили споживчі властивості іншим чином; визначення процедури здачі АБ на утилізування з метою попередження забруднення довкілля (п.1.3 Правила №795).

АБ, яка вичерпала встановлений ресурс, списують згідно з висновками комісії, яку наказом керівника підприємства чи організації уповноважують визначати фактичний технічний стан АБ, приймати рішення стосовно подальшого експлуатування АБ: ремонту, оформлення претензій до продавця (виробника, виконавця робіт з гарантійного обслуговування та/або ремонту АБ чи КТЗ), списання, передання на утилізування тощо. Рішення комісії з наведенням причини зняття АБ з експлуатування зазначають в картці обліку, яку веде спеціально призначена посадова особа (далі - відповідальний за облік і обіг АБ). Оформлена картка обліку з висновками про списання АБ є актом її списання (п.8.4 Правил №795).

Тобто Правила №795 взагалі не встановлені для цілей оподаткування, їх розроблено на виконання ст.6 Закону України «Про хімічні джерела струму», який згідно преамбули, визначає правові, організаційні та економічні засади у сфері поводження з хімічними джерелами струму і спрямований на суттєве покращення екологічної ситуації в Україні за рахунок зменшення впливу відпрацьованих хімічних джерел струму шляхом утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму.

Стаття 6 Закону України «Про хімічні джерела струму» має таку редакцію: Державне управління у сфері хімічних джерел струму передбачає: розробку, узгодження, прийняття та виконання загальнодержавних, галузевих, регіональних та місцевих програм розвитку хімічних джерел струму; сприяння реалізації інвестиційних програм розвитку виробництв вітчизняних хімічних джерел струму, спеціалізованих виробництв з утилізації та спеціалізованих підприємств з утилізації; розробку та прийняття органами виконавчої влади в межах їх компетенції нормативно-правових актів, державних норм, правил, стандартів щодо виробництва хімічних джерел струму, їх експлуатації, заготівлі та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму.

Враховуючи викладене позиція відповідача про притягнення позивача до відповідальності за порушення приписів Правил №795 для цілей оподаткування є помилковою.

Правомірність витрат понесених позивачем на придбання шин підтверджено наданими податковому органу копіями актів списання шин №І0-3 від 31.03.2021р., №І0-5 від 31.05.2021р., №І0-5/1 від 31.05.2021р., №І08/1 від 31.08.2024р. №І0-8/1 від 31.08.2022р. до кожного копії акту списання додано копію акту контрольної перевірки інвентаризаційних цінностей.

Стосовно твердження відповідача про порушення позивачем вимог Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі в частині неведення карток обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 20 травня 2006 р. N 488 затверджено Експлуатаційні норми середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі (далі -Наказ № 488).

Пневматичну шину списують у разі досягнення фактичного пробігу, що відповідає установленим (скоригованим) нормам. У картці обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини (додаток 5) зазначають сумарний пробіг до списання та інформацію про подальше використання шини - відновлення зношеного протектора, ремонт або її переробка (утилізування). У цьому разі картка обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини має статус акта її списання. Картку підписують члени комісії з питань втрати пневматичними шинами споживчих властивостей (п.7.1 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Одночасне списання комплекту пневматичних шин з одного КТЗ допускається оформлювати складанням одного акта списання комплекту пневматичних шин (далі - Акт), до якого додають картки обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин, які списують цим актом. Акт підписується комісією з питань обліку пробігу (наробітку), обігу і списання пневматичних шин (далі - комісія).

В Акті повинна бути наведена така інформація: назва і номер Акта; дата його складання та затвердження; склад комісії; торгова марка, модель та державний реєстраційний номер КТЗ, шини якого списують; познаки розміру шин, їх виробника, моделі та порядкові чи інвентарні номери шин; їх фактичні пробіги на дату списання; норма середнього ресурсу пневматичних шин; причини їх списання та висновки комісії.

Підписання комісією карток обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин, які додають до Акта, не обов`язкове (п.7.11 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Відповідач вважає, що позивач порушив даний розділ Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, оскільки у нього відсутні картки обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини.

Однак, суд вважає таку позицію відповідача хибною з таких підстав.

Так, норми середнього ресурсу нових пневматичних шин використовують у випадках, коли: планують і прогнозують економічну діяльність підприємств та організацій; розробляють тарифи на перевезення; розробляють бізнес-плани; оцінюють КТЗ як майно; визначають підстави для списання зношених пневматичних шин; прогнозують експлуатаційну безпечність КТЗ; прогнозують або оцінюють забруднення довкілля дрібнодисперсними продуктами зношення пневматичних шин на дорогах; контролюють раціональність використання експлуатаційних ресурсів; прогнозують обсяги утилізації зношених пневматичних шин (п.3.1 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Норми застосовують для списання пневматичних шин, якщо фактичний пробіг пневматичних шин досягає установлених норм. Проте це не обов`язкова й не єдина умова для списання.

У разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів, з якими пневматичні шини не допускають до експлуатації з огляду на небезпечність їхнього технічного стану або не ремонтують через неприйнятні витрати, шини списують на підставі акта, складеного за вимогами чинних правил експлуатації шин, незалежно від того, чи відповідає їхній фактичний ресурс Нормам (п.3.2 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Класифікація транспортних засобів, застосована в Нормах, виконана лише для цілей унормування середнього ресурсу пневматичних шин, які приймають участь у русі вулично-дорожньою мережею загального користування та/або в русі під час виконання спеціальних технологічних операцій (п.3.6 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Тобто норми не використовуються для цілей оподаткування, а їх дотримання у разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів є не обов`язковим, списання шин в такому разі відбувається за актом списання, що і зроблено позивачем.

Таким чином, відповідач помилково послався на порушення позивачем наведених нормативних актів, оскільки позивач порушень податкового законодавства в розглянутих випадках не допустив, доказів протилежного податковий орган суду не надав.

Оскільки позивач складав акти списання автомобільних шин та акумуляторних батарей та належним чином відображав списання в бухгалтерському обліку та податковому обліку, спірні податкові повідомлення-рішення в цій частині не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості.

Правомірність витрат понесених позивачем на придбання запасних частин підтверджено наданими податковому органу копіями первинних документів, а саме: актів списання запасних частин №І0-3 від 31.03.2021р., №І0-5 від 31.05.2021р., №І0-5/1 від 31.05.2021р., № І0-12 від 31.12.2021р., №І0-11 від 30.11.2021р., №І0-10 від 31.10.2021р., №І0-9 від 30.09.2021р., №І0-8 від 31.08.2021р., №І0-7 від 31.07.2021р., №І0-6 від 30.06.2021р., №І0-5 від 31.05.2021р., №І0-4 від 30.04.2021р., №І03/1 від 31.03.2021р., №10-12 від 31.12.2022р., №І0-10 від 31.10.2022р., №І0-0000001 від 31.08.2022р., №І0-6 від 30.06.2022р., №І0-5 від 31.05.2022р., №І0-2 від 28.02.2022р., №І0-1 від 31.01.2022р., №І012 від 31.12.2023р., №І011 від 30.11.2023р., №І010 від 31.10.2023р., №І09 від 30.09.2023р., №І07 від 31.07.2023р., №І06 від 30.06.2023р., №І05 від 31.05.2023р., № І0-4 від 30.04.2023р., №І0-000000 від 31.03.2023р., №І012 від 31.12.2024р., №І010 від 31.10.2024р., №І06 від 30.06.2024р., №І07 від 31.07.2024р., №І08 від 31.08.2024р., №І03 від 31.03.2024р., №І04 від 30.04.2024р., № І05 від 31.05.2024р., №І01 від 31.01.2024р., №І02 від 29.02.2024р. до кожного копії акту списання додано акт копію контрольної перевірки інвентаризаційних цінностей.

Стосовно твердження відповідача про неможливість встановлення необхідності обслуговування (заміни) акумуляторів/енергоакумуляторів, шин, запасних частин, оскільки не надано документи, які підтверджують незадовільний технічний стан автомобілів, що використовуються у підприємницькій діяльності, доречності звернення до автосервісного підприємства, суд зазначає наступне.

Наказом Мінтрансу України від 30 березня 1998 р. N 102 затверджено Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту (далі - Положення №102).

Положення визначає порядок проведення технічного обслуговування і ремонту дорожніх транспортних засобів і розповсюджується на юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють експлуатацію, технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів (за винятком тролейбусів, мопедів і мотоциклів) незалежно від форм власності (п.1.1. Положення №102).

Технічне обслуговування ДТЗ виконується у планово-обов`язковому порядку, включаючи визначений цим документом та інструкціями виробників перелік обов`язкових робіт (п.3.7 Положення №102).

Поточний ремонт виконується за потребою, згідно з результатами діагностування технічного стану ДТЗ, або за наявності несправностей і призначений для забезпечення або відновлення його роботоздатності (п.3.12 Положення №102).

Під час розгляду справи Відповідач стверджував, що комплекс заходів по заміні шин, акумуляторних батарей та запчастин є поточним ремонтом та повинен базуватись на результатах діагностування технічного та підтверджуватись доказами несправності таких транспортних засобів.

Однак, позиція податкового органу з цього приводу прямо суперечить приписам Положення №102 з огляду на таке.

Згідно п. 3.5. Положення №102 щоденне обслуговування проводиться після роботи з метою підготовки ДТЗ до подальшої експлуатації. Воно передбачає: перевірку технічного стану; виконання робіт щодо підтримування належного зовнішнього вигляду; заправлення експлуатаційними рідинами; усунення виявлених несправностей; санітарну обробку ДТЗ.

До поточного ремонту ДТЗ належать роботи, пов`язані з одночасною заміною не більше двох базових агрегатів (крім кузова і рами).

Перелік базових агрегатів наводиться у додатку Г.

Перелік базових агрегатів ДТЗ:1.Двигун з картером зчеплення у зборі. 2. Коробка передач, роздавальна коробка. 3. Гідромеханічна передача. 4. Задній міст (вісь). 5. Середній міст (вісь). 6. Передня вісь (міст). 7. Рульове керування. 8. Кабіна вантажного та кузов легкового автомобіля. 9. Кузов автобуса. 10. Рама. 11.Підйомне обладнання платформи автомобіля-самоскида (додаток Г до Положення №102).

Операції щодо заміни на ТЗ запчастин не належать до реконструкції, модернізації, технічного переозброєння та інших видів поліпшення ТЗ (п. 3.19 Положення №102)».

Тобто операції щодо заміни на ТЗ запчастин вказаних у додатку 3 до Акту перевірки ніяким чином не можуть порушити приписи Положення №102, а висновки про порушення платником податків цих норм є безпідставними.

Таким чином, вимога контролюючого органу про надання актів технічного обслуговування/проведення ремонтних робіт, які містить інформацію про необхідність та підстави заміни запчастини на певний автомобіль, не ґрунтується на нормах закону, а висновок Акту про неправомірне віднесення вартості запчастин до складу витрат є безпідставним. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Касаційного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі № 821/1419/17.

Актом перевірки встановлено, що відповідно до наданих для перевірки документів, зокрема договорів постачання нафтопродуктів, накладних, чеків, структури витрат та даних обліку, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді придбавала ПММ (дизельне паливо на території України) ТОВ "НК СОЛАР" (), ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" (), ТОВ "ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР" (), ТОВ "Дівай Вест" (), ТОВ "ТАРГЕТ ВЕСТ" () та ТОВ "КОМПАНІЯ ОККО-БІЗНЕС" () і ін.) так і за кордоном, вартість якого віднесено нею до складу валових витрат в сумі 6 736 791,30 грн. (без ПДВ). З них 3 732 877,20 грн. (без ПДВ) контролюючим органом виключено з витрат при обрахунку податків, як не підтвердженні платником податків, з яких 3 077 601,06 грн. (без ПДВ) - загальна вартість палива, придбаного у ТОВ "ДІВАЙ ВЕСТ" () та ТОВ "ТАРГЕТ ВЕСТ" () сплачена позивачем шляхом перерахування оплати на розрахункові рахунки контрагентів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач стверджував, що нею вартість витрат на придбання палива підтверджена первинною документацією у повному обсязі.

Судом встановлено, що на підтвердження реальності господарських операцій платника податку з придбання ПММ (дизельного палива) у контрагента ТОВ "ДІВАЙ ВЕСТ" () позивачем надано копію договору поставки №15 від 06.01.2021р., копії фільтрованих виписок банку за 2021-2024 роки, копії рахунків та видаткових накладних за 2021-2024 роки.

На підтвердження взаємозв`язку понесених позивачем витрат на придбання палива у 2022-2024 роках з господарською діяльністю, позивачем податковому органу надано накази платника податку про затвердження норм витрат палива на роботу автотранспортних засобів №1 від 16.02.2021р., №2 від 30.11.2023р., №3 від 30.11.2023р., №4 від 30.11.2023р., №5 від 30.01.2024р., подорожні листи з розрахунками витрат палива та доданими посвідченнями про відрядження за період 2021-2024р., копії актів замірів витрат палива від 30.11.2023р. та 30.01.2024р., копії актів списання палива за 2021-2024р. Дані документи складено з дотриманням вимог, що ставляться до первинних документів. Альтернативний розрахунок витрат палива за перевіряємий період, податковим органом не здійснювався.

Спірним між сторонами справи є питання розміру витрат на паливо, фактично підтверджених позивачем паливними чеками. Різниця підтверджених паливними чеками витрат на придбання палива за даними сторін становить 655 276,17 грн. Позивач стверджує, що при перевірці надавав оригінали паливних чеків на всю суму придбаного палива, крім того надавав копії цих чеків як додаток до заперечень на акт перевірки та до позовної заяви. Відповідач стверджує, що частина наданих позивачем паливних чеків не взята їм до уваги через погану якість.

Для перевірки правильності здійснених відповідачем розрахунків донарахувань податкових зобов`язань та застосованих штрафних санкцій, необхідно встановити, які саме паливні чеки надавалися позивачем на підтвердження понесених витрат, які з них були враховані податковим органом при винесені податкових повідомлень-рішень, які не враховано, та чи з обґрунтованих підстав, що є неможливим з наступних підстав.

До матеріалів справи позивачем долучені скановані копії паливних чеків за перевіряємий період 2021-2024 на загальну суму 3 686 744,02 гривень (без ПДВ), а саме: з ТОВ "НК СОЛАР" № 3448 від 13.12.21 - 4333,33грн., № 5405 від 18.07.21 - 2499,74 грн., № 1970 від 05.05.21 - 3983,33 грн., № 7333 від 18.04.21 - 4937,5 грн. № 1373 від 02.11.21 - 4925,00 грн., № 4431 від 13.06.21 - 3083,08 грн., № 9283 від 27.09.21 - 6275,00 грн. № 9572 від 28.11.21 - 2499,75 грн., № 3114 від 07.11.21 - 3333,00 грн., № 3161 від 07.11.21 - 4474,71 грн., № 2641 від 07.06.21 - 3025,00 грн., № 3695 від 27.12.21 - 6500,00 грн., № 7635 від 29.12.21 - 1333,15 грн., № 1972 від 05.05.21 - 4083,11 грн., № 9166 від 21.03.21 - 4791,67 грн., № 3691 від 27.12.21 - 6500,00 грн., № 9878 від 02.08.21 - 5833,12 грн., № 3449 від 13.12.21 - 4333,33 грн., № 6247 від 17.10.21 - 4999,79 грн., № 7435 від 21.11.21 - 4583,33 грн.,№ 6666 від 19.10.21 - 4500,00 грн., № 3771 від 27.12.21 - 4333,33 грн., № 9286 від 27.09.21 - 6275,00 грн., № 8079 від 20.02.2022 - 7083,31 грн., № 41438 від 05.10.2022 - 8410,84 грн., № 46435 від 24.10.2022 - 5775,5 грн., № 7645 від 18.12.2022 - 4906,54 грн., № 7824 від 19.12.2022 - 2453,27 грн., 2874 від 18.06.2024 - 1937,5 грн. № 201342 від 21.06.2024 - 4166,45 грн., загальною вартістю 136 168,68 грн. без ПДВ; З ТОВ "ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ" №440135 від 22.03.21 - 1249,58 грн., №882737 від 09.10.2022 - 3115,50 грн., № 1289429 від 27.07.2023 - 1665,63грн., загальною вартістю 6030,71 грн. без ПДВ; ТОВ "Укрпалетсистем" № 9740 від 10.10.2022 - 4859,81 грн., № 217079 від 26.10.2022 - 1457,94 грн., № 214714 від 01.02.2023 - 150,00 грн., № 97449 від 23.03.2023 - 450,00 грн.,№ 344783 від 08.04.2023 - 1869,04 грн., № 151787 від 06.04.2023 - 4242,99 грн., № 374931 від 17.05.2023 - 1626,16 грн.,№ 402366 від 20.06.2023 - 3224,35 грн., № 359873 від 20.06.2024 - 3950грн., загальною вартістю 21830,29 грн.; ТОВ "СТЕЛС ОЙЛ ГРУП" № 131535 від 13.05.2023 - 3747,66грн.; ТОВ "ОКТАН 101"- № 6023 від 22.12.2024 - 7916,67 грн.; ТОВ "РІТЕЙЛ" №12742 від 12.12.2024 - 28571,67 грн.; ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" № 7260 від 19.03.21 - 2499,17 грн., № 3427 від 06.06.21 - 2432,51 грн., № 5388 від 12.12.21 - 2500,05 грн., № 9998 від 03.04.21 - 2499,17 грн., № 3905 від 17.10.21 - 2612,5 грн., № 4237 від 01.03.21 - 3250,17 грн.,№ 1717 від 15.07.21 - 2500,22 грн., № 3729 від 02.05.21 - 2416,69 грн., № 0125 від 22.05.21 - 2916,83 грн., № 0126 від 22.05.21 - 3083,47 грн., № 3715 від 02.05.21 - 2507,67 грн., № 9712 від 06.11.21 - 2658,33 грн., № 2494 від 12.12.21 - 2522,5 грн., № 7972 від 31.07.21 - 2458,4 грн., № 7039 від 15.06.21 - 1187,92 грн., № 5496 від 13.09.21 - 2390,83 грн., № 9876 від 22.10.21 - 2672,5 грн., № 8560 від 09.11.21 - 3987,5 грн., № 9873 від 22.10.21 - 4008,75 грн., № 3843 від 26.09.21 - 2465,83 грн., № 5495 від 13.09.21 - 2390,83 грн., № 6369 від 01.11.21 - 5345,00 грн., № 4023 від 16.12.21 - 3766,25 грн., № 8564 від 09.11.21 - 3019,33 грн., № 2251 від 19.11.21 - 2629,17 грн., № 3844 від 26.09.21 - 2465,83 грн., № 6251 від 21.11.21 - 2629,17 грн., № 5275 від 26.12.21 - 6283,33 грн., № 6842 від 18.10.21 - 2612,50 грн., № 4024 від 16.02.21 - 3766,25 грн., № 9100 від 19.02.2022 - 4498,75 грн., № 9256 від 19.02.2022 - 2999,17 грн., № 6961 від 27.03.2022 - 699,63 грн., № 7381 від 08.04.2022 - 1749,02 грн., № 8650 від 02.08.2022 - 2616,82 грн., № 1159 від 23.11.2022 - 5233,64 грн., № 1156 від 23.11.2022 - 7850,47 грн., № 9633 від 13.04.2022 - 7037,38 грн., № 5118 від 13.04.2022 - 7037,38 грн., № 5798 від 15.04.2022 - 1559,35 грн., № 4856 від 13.04.2022 - 7037,38 грн., № 3151 від 19.05.2022 - 2663,55 грн., № 3154 від 19.05.2022 - 2663,55 грн., № 1257 від 18.05.2022 - 1977,1 грн., № 1256 від 18.05.2022 - 1977,1 грн., № 7835 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 9498 від 27.05.2022 - 2663,55 грн., № 7222 від 27.05.2022 - 2663,55 грн., № 2757 від 14.05.2022 - 1977,1 грн., № 0518 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 9494 від 21.05.2022 - 2663,36 грн., № 0506 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 4505 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 0513 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 0615 від 28.05.2022 - 2710,28 грн., № 0603 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., №0618 від 28.05.2022 - 2710,28 грн., № 8271 від 27.05.2022 - 2663,55 грн., № 7645 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 7850 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 7841 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 4504 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 7229 від 27.05.2022 - 2663,55 грн., № 7815 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 4248 від 14.06.2022 - 5327,1 грн., № 5816 від 16.06.2022 - 2663,55 грн., № 4940 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 3777 від 13.06.2022 - 5327,1 грн., № 6726 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 0604 від 28.05.2022 - 2663,55 грн., № 8961 від 16.06.2022 - 542,06 грн., № 6719 від 13.06.2022 - 2663,55 грн.,№ 4903 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 5335 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 4941 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 4895 від 15.06.2022 - 5327,1 грн., № 6721 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 5331 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 1078 від 02.07.2022 - 1331,78 грн., № 4136 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 4139 від 13.06.2022 - 2663,55 грн., № 0422 від 30.06.2022 - 5327,1 грн., № 7814 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 3728 від 13.06.2022 - 5327,1 грн., № 7833 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 0360 від 15.06.2022 - 2710,28 грн., № 8851 від 19.06.2022 - 5327,1 грн., № 6991 від 30.06.2022 - 5327,1 грн., № 5228 від 14.06.2022 - 2710,28 грн., № 4253 від 14.06.2022 - 5327,1 грн., № 5797 від 30.06.2022 - 5420,56 грн., № 4314 від 14.06.2022 - 5327,1 грн., № 4888 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 5140 від 16.06.2022 - 5327,1 грн., № 5227 від 14.06.2022 - 2710,28 грн., № 5793 від 30.06.2022 - 5327,1 грн., № 5352 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 4880 від 15.06.2022 - 2663,55 грн.,№ 7830 від 15.06.2022 - 2663,55 грн., № 0357 від 15.06.2022 - 2710,28 грн., № 7244 від 14.06.2022 - 2663,55 грн., № 7246 від 14.06.2022 - 2663,55 грн., № 4954 від 18.07.2022 - 7327,1 грн., № 8928 від 18.07.2022 - 5233,64 грн., № 8931 від 18.07.2022 - 2616,82 грн., № 2756 від 14.07.2022 - 2663,55 грн., № 8240 від 14.07.2022 - 5327,1 грн., № 8243 від 14.07.2022 - 5327,1 грн., № 3079 від 05.11.2022 - 9252,34 грн., № 2186 від 31.07.2022 - 5233,64 грн., № 3007 від 30.07.2022 - 2616,82 грн., № 9452 від 30.07.2022 - 7327,1 грн., № 2343 від 25.08.2022 - 3084,11 грн., № 4013 від 19.08.2022 - 2570,09 грн., № 3328 від 18.08.2022 - 7710,28 грн., № 3329 від 18.08.2022 - 2570,09 грн., № 0547 від 13.04.2022 - 7037,38 грн., № 1452 від 24.04.2022 - 5419,63 грн., № 2281 від 11.09.2022 - 5140,19 грн., № 0826 від 04.10.2022 - 7710,28 грн., № 0253 від 23.10.2022 - 7710,28 грн., № 2908 від 05.11.2022 - 7710,28 грн., № 2906 від 05.11.2022 - 7710,28 грн., № 3694 від 07.11.2022 - 3084,11 грн., № 2594 від 21.11.2022 - 5233,64 грн., № 2595 від 21.11.2022 - 5233,64 грн., № 9645 від 22.11.2022 - 5233,64 грн., № 9644 від 22.11.2022 - 5233,64 грн., № 5165 від 05.12.2022 - 5233,64 грн., № 8271 від 04.12.2022 - 7850,47 грн., № 4839 від 04.12.2022 - 7850,47 грн., № 9210 від 15.12.2022 - 3663,55 грн., № 2485 від 13.12.2022 - 5233,64 грн., № 8935 від 13.12.2022 - 7850,47 грн., № 4902 від 18.12.2022 - 5233,64 грн., № 4195 від 18.12.2022 - 5233,64 грн., № 9830 від 20.02.2022 - 1499,58 грн., № 1928 від 25.11.2023 - 4165,83 грн., № 1619 від 23.07.2023 - 8331,67 грн., № 7140 від 15.09.2023 - 9331,67 грн., № 9084 від 29.12.2023 - 4582,5 грн., № 1236 від 21.10.2023 - 4832,5 грн., № 1168 від 04.07.2023 - 4082,5 грн., № 1850 від 22.10.2023 - 7248,75 грн., № 7621 від 29.12.2023 - 4582,5 грн., № 6466 від 21.08.2023 - 13747,5 грн., № 1284 від 23.08.2023 - 3207,75 грн., № 8011 від 13.09.2023 - 2332,92 грн., № 8077 від 12.09.2023 - 4582,5 грн., № 4156 від 07.09.2023 - 9165 грн., № 0854 від 03.10.2023 - 2716,25 грн., № 4450 від 27.03.2023 - 2289,25 грн., № 7674 від 24.03.2023 - 11679,91 грн., № 5170 від 03.07.2023 - 7998,33 грн., № 6812 від 10.05.2023 - 2172,9 грн., № 8467 від 26.02.2023 - 7289,72 грн., № 7614 від 24.07.2023 - 4165,83 грн., № 9075 від 15.05.2023 - 4204,67 грн., № 4559 від 02.10.2023 - 4833,5 грн., № 6562 від 23.03.2023 - 467,2 грн., № 5640 від 27.03.2023 -1939,00 грн., № 4571 від 17.05.2023 - 2102,34 грн., № 0761 від 22.03.2023 - 4671,96 грн., № 8881 від 24.07.2023 - 2082,92 грн., № 3281 від 14.11.2023 - 1691,37 грн., № 7588 від 25.07.2023 - 12497,5 грн., № 6199 від 02.10.2023 - 2416,25 грн., № 3580 від 09.07.2023 - 4165,83 грн., № 6353 від 30.01.2023 - 7570,09 грн., № 0770 від 22.03.2023 - 4671,96 грн., № 4141 від 07.07.2023 - 8331,67 грн., № 0941 від 30.01.2023 - 9084,11 грн., № 2704 від 22.02.2023 - 12149,53 грн., № 9693 від 06.04.2023 - 4578,5 грн., № 3476 від 09.05.2023 - 10864,49 грн., № 7473 від 11.07.2023 - 2082,92 грн., № 6357 від 30.01.2023 - 7570,09 грн., № 1721 від 01.02.2023 - 2523,36 грн. № 5442 від 30.05.2023 - 2102,34 грн., № 1076 від 16.05.2023 - 4204,67 грн., № 316479 від 27.03.2023 - 1729,25 грн., № 7152 від 23.03.2023 - 4671,96 грн., № 5167 від 09.06.2023 - 12614,02 грн., № 4238 від 25.11.2022 - 4165,83 грн., № 0702 від 13.03.2024 - 11664,58 грн., № 0703 від 13.03.2024 - 11664,58 грн., № 3783 від 13.06.2024 - 4665,83 грн., № 3952 від 25.07.2024 - 4665,83 грн., № 0992 від 16.04.2024 - 4832,5 грн., № 1261 від 19.05.2024 - 2589,07 грн., № 6565 від 17.04.2024 - 4832,5 грн., № 5854 від 21.05.2024 - 1399,75 грн., № 0227 від 15.04.2024 - 2416,25 грн., № 5627 від 19.05.2024 - 9331,67 грн., № 3219 від 13.06.2024 - 4665,83 грн., № 5593 від 23.05.2024 - 4665,83 грн., № 1448 від 20.07.2024 - 4665,83 грн., № 8171 від 30.07.2024 - 933,17 грн., № 8411 від 20.07.2024 - 3266,08 грн., № 8173 від 30.07.2024 - 466,58 грн., № 6032 від 11.02.2024 - 4582,5 грн., № 7580 від 22.12.2024 - 833,17 загальною вартістю 857698,38 грн. без ПДВ. Дизельне паливо придбане за кордоном: № 259623 від 10.08.2021 - 8807,96 грн., № 162534 від 19.12.2021 - 3516,06 грн., № 625947 від 20.11.2021 - 8682,8 грн., № 220840 від 30.05.2021 - 13035,49 грн., № 400526 від 11.07.2021 - 10793,92 грн., № 385602 від 12.05.2021 - 13282,18 грн., № 211 від 24.02.2021 - 15640 грн., № 102545 від 25.06.2021 - 8291,03 грн., № 491532 від 27.10.2021 - 9896,19 грн., № 152348 від 20.09.2021 - 10281,1 грн., № 56219 від 12.11.2021 - 13451,78 грн., № 425162 від 19.06.2021 - 16786,89 грн., № 23968 від 28.02.2021 - 1400,9 грн., № 83/0656 від 25.09.2021 - 3904,54 грн., № 369254 від 13.07.2021 - 11446,97 грн., № 205248 від 13.04.2021 - 9310,31 грн., № 152614 від 10.08.2021 - 5671,63 грн., № 195617 від 25.09.2021 - 1348,17 грн., № 271045 від 10.11.2021 - 10084,16 грн., № 374012 від 10.03.2021 - 10906,49 грн., № 029192 від 07.09.2021 - 10530,8 грн., № 325950/0502 від 27.04.2021 - 17017,62 грн., № 320514 від 16.03.2021 - 12936,38 грн., № 055780 від 05.04.2021 - 7258,39 грн., № 132834/0463 від 18.03.2021 - 1614,21 грн., № 256142 від 09.10.2021 - 10227,69 грн., № 192335 від 21.05.2021 - 2018,27 грн., № 20315 від 04.06.2021 - 16472,64 грн., № 410621 від 07.09.2021 - 12437,17 грн., № 02005503 від 11.08.2021 - 8028,6 грн., № 146292/0446 від 28.02.2021 - 1681,61 грн., № 526148 від 07.12.2021 - 10590,46 грн., № 685641 від 01.05.2021 - 8979,64 грн., № 542874 від 09.12.2021 - 10544,15 грн., № 440009 від 30.03.2021 - 9585,41 грн., № 18187 від 23.02.2021 - 15640,77 грн., № 214956 від 12.05.2021 - 12522,99 грн., № 88564 від 23.02.2021 - 15640,77 грн., № 185614 від 20.09.2021 - 9546,9 грн.№ 425619 від 24.12.2021 - 6605,18 грн., № 495623 від 26.07.2021 - 10147,88 грн., № 209308 від 26.07.2021 - 15403,04 грн., № 00433 від 11.11.2021 - 2023,66 грн., № 201469 від 27.04.2021 - 15296,00 грн., № 259421 від 19.12.2021 - 13377,94 грн., № 491925 від 27.10.2021 - 13561,44 грн., № 489731 від 10.10.2022 - 24382,94 грн., № 034185 від 13.02.2022 - 15536,21 грн., № 698614 від 12.12.2022 - 12930,53 грн., № 4259 від 10.07.2022 - 6966,52 грн., № 558561 від 04.06.2022 - 19238,04 грн., № 825614 від 21.06.2022 - 13747,97 грн., № 323618 від 31.01.2022 - 11017,44 грн., № 910425 від 16.11.2022 - 18216,5 грн., № 502335 від 31.10.2022 - 12936,67 грн., № 938561 від 06.12.2022 - 18665,11 грн., № 397541 від 16.04.2022 - 10783,39 грн., № 502353 від 31.10.2022 - 12936,67 грн., № 055261 від 10.07.2022 - 15512,36 грн., № 235421 від 16.05.2022 - 13915,47 грн., № 152699 від 10.08.2022 - 27465,9 грн., № 418614 від 31.01.2022 - 3532,58 грн., № 068580 від 21.06.2022 - 14514,68 грн., № 885614 від 17.10.2022 - 18524,05 грн., № 576228 від 31.07.2022 - 2974,00 грн., № 907264 від 15.11.2022 - 18266,45 грн., № 797572 від 17.08.2022 - 11021,52 грн., № 638921 від 25.09.2022 - 20962,44 грн., № 034195 від 13.02.2022 - 15536,21 грн., № 590524 від 28.11.2022 - 10520,25 грн., № 585614 від 05.09.2022 - 10090,73 грн., № 625947 від 24.07.2022 - 10754,84 грн., № 1715 від 10.08.2022 - 19170,27 грн., № 927313 від 15.12.2022 - 13409,36 грн., № 186997 від 16.07.2022 - 2259,17 грн., № 585814 від 24.07.2022 - 21658,29 грн.№ 187732 від 21.11.2022 - 2547,57 грн., № 576229 від 31.07.2022 - 3094,81 грн., № 668858 від 22.04.2022 - 2505,87 грн., № 913190 від 02.12.2022 - 2713,11 грн., № 797573 від 17.08.2022 - 11020,52 грн., № 335292 від 03.12.2022 - 3301,87 грн., № 152614 від 01.04.2022 - 14964,48 грн., № 050131 від 27.06.2022 - 3584,48 грн., № 71277 від 04.09.2023 - 2842,84 грн., № 59225 від 23.02.2023 - 17441,9 грн., № 6754 від 23.06.2023 - 2878,36 грн., № 361 від 08.11.2023 - 2915,76 грн., № 48816 від 30.06.2023 - 6000,09 грн., № 91554 від 18.10.2023 - 29760,83 грн., № 1118210 від 21.07.2023 - 6137,08 грн., № 804167 від 30.09.2023 - 5331,61 грн., № 88188 від 03.05.2023 - 15601,5 грн., № 450978 від 22.12.2023 - 9523,59 грн.,№ 382911 від 13.09.2023 - 8331,89 грн., № 318569 від 14.11.2023 - 6137,42 грн., № 11726 від 19.12.2023 - 30078,52 грн., № 88109 від 28.06.2023 - 26895,12 грн., № 800197 від 25.09.2023 - 10447,35 грн., № 419449 від 28.01.2023 - 6973,03 грн., № 2551 від 18.10.2023 - 22320,45 грн., № 803303 від 29.09.2023 - 6395,27 грн., № 1036498 від 14.08.2023 - 12080,93 грн., № 774439 від 22.03.2023 - 7485,19 грн., № 113816 від 15.11.2023 - 18885,51 грн., № 110728 від 09.11.2023 - 26377,93 грн., № 1032726 від 21.10.2023 - 1138,06 грн., № 550384 від 10.05.2023 - 5736,33 грн., № 171223 від 17.12.2023 - 19600,3 грн., № 834709 від 08.11.2023 - 12343,71 грн., № 1345827 від 20.10.2023 - 2808,04 грн., № 814904 від 13.10.2023 - 10263,45 грн., № 443907 від 17.11.2023 - 9228,24 грн., № 15145 від 23.06.2023 - 5756,72 грн., № 396210 від 05.09.2023 - 7644,21 грн., № 204900 від 14.11.2023 - 12293,74 грн., № 78432 від 23.01.2023 - 22897,09 грн., № 82899 від 15.03.2023 - 22738,95 грн., № 83/101 від 30.05.2023 - 5525,08 грн., № 28462 від 14.02.2023 - 18962,19 грн., № 6234 від 01.06.2023 - 24370,51 грн., № 35876 від 04.05.2023 - 15502,04 грн., № 82/923 від 29.04.2023 - 5564,07 грн., № 1537603 від 19.10.2023 - 5854,35 грн., № 486407 від 28.01.2023 - 13398,8 грн., № 314583 від 21.03.2023 - 12524,72 грн., № 699051 від 07.05.2023 - 2887,27 грн., № 450977 від 21.12.2023 - 9476,8 грн., № 449455 від 15.12.2023 - 12787,62 грн., № 487138 від 04.07.2023 - 14820,97 грн., № 384891 від 04.09.2023 - 11702,09 грн., № 428077 від 19.11.2023 - 3137,65 грн., № 2806/23 від 28.06.2023 - 26614,96 грн., № 117317 від 18.02.2023 - 3043,07 грн., № 712515 від 30.05.2023 - 16539,7 грн., № 459592 від 15.12.2023 - 12874,88 грн. № 550097 від 20.09.2023 - 11191,71 грн., № 407307 від 22.07.2023 - 7890,64 грн., № 87/521 від 26.08.2023 - 5767,86 грн., № 42554 від 19.07.2023 - 36520,6 грн., № 28882 від 15.02.2023 - 3816,03 грн., № 48107 від 26.09.2023 - 34497,2 грн., № 101277 від 07.09.2023 - 30328,48 грн., № 835116 від 23.03.2023 - 1889,89 грн., № 42309 від 18.07.2023 - 27461,98 грн., № 97188 від 16.08.2023 - 30853,6 грн., № 98154 від 30.08.2023 - 26831,36 грн., № 48402 від 28.09.2023 - 18793,2 грн., № 9944 від 01.04.2023 - 11305,00 грн., № 78422 від 23.01.2023 - 26583,04 грн., № 1730080 від 01.07.2023 - 14598,88 грн., № 442143 від 20.10.2023 - 6969,2 грн., № 1132331 від 19.08.2023 - 3072,12 грн., № 82772 від 14.03.2023 - 18815,75 грн., № 35408 від 03.05.2023 - 26951,64 грн., № 757038 від 17.07.2023 - 12131,84 грн., № 757040 від 17.07.2023 - 12127,72 грн.,№ 779780 від 28.08.2023 - 12224,54 грн., № 1730079 від 01.07.2023 - 14490,8 грн., № 87022 від 24.01.2023 - 15264,73 грн., № 467 від 14.02.2023 - 14934,00 грн., № 3669 від 15.02.2023 - 7592,00 грн., № 0027 від 04.07.2023 - 2709,09 грн., № 9933 від 04.07.2023 - 9587,6 грн., № 10892 від 02.04.2023 - 2826,25 грн., № 32420 від 14.03.2022 - 18865,75 грн., № 8820 від 16.05.2024 - 1950,65 грн., № 4784 від 15.05.2024 - 2747,19 грн., № 7012 від 05.03.2024 - 32071,43 грн., № 1043042 від 14.12.2024 - 16071,43 грн., № 14991 від 09.05.2024 - 20312,06 грн., № 7262 від 06.03.2024 - 15992,18 грн., № 963001 від 13.07.2024 - 13787,04 грн., № 21127 від 17.07.2024 - 34723,71 грн., № 217255 від 03.06.2024 - 13660,06 грн., № 184029 від 09.02.2024 - 9048,82 грн., № 077 від 06.06.2024 - 8200,00 грн., № 675912 від 13.07.2024 - 13763,96 грн., № 236325 від 28.02.2024 - 12860,12 грн., № 199862 від 09.04.2024 - 10104,2 грн., № 190916 від 06.03.2024 - 16113,02 грн., № 459684 від 31.03.2024 - 12526,68 грн., № 89011 від 03.03.2024 - 23856,83 грн., № 150520 від 15.05.2024 - 33065,15 грн., № 1046092 від 20.12.2024 - 12802,48 грн., № 713506 від 06.03.2024 - 16130,42 грн., № 102122 від 16.07.2024 - 34170,89 грн., № 710 від 18.12.2024 - 20969,08 грн., № 97011 від 04.04.2024 - 32628,04 грн., № 510 від 07.04.2024 - 12132,85 грн., № 935842 від 22.05.2024 - 6834,22 грн., № 931316 від 13.05.2024 - 13353,99 грн., № 050620 від 05.06.2024 - 20898,79 грн.№ 915063 від 12.04.2024 - 13261,35 грн., № 969292 від 24.07.2024 - 10142,86 грн., № 909364 від 02.04.2024 - 13346,53 грн., № 39130 від 09.03.2024 - 1742,83 грн., № 485636 від 02.04.2024 - 13287,6 грн., № 966507 від 19.07.2024 - 10305,32 грн., № 925606 від 03.05.2024 - 13137,94 грн., № 497999 від 16.05.2024 - 15598,48 грн., № 501497 від 30.05.2024 - 13623,43 грн., № 493569 від 12.06.2024 - 10062,07 грн., № 493571 від 12.06.2024 - 13369,84 грн., № 439813 від 28.02.2024 - 12948,69 грн., загальною вартістю 2624779,96 грн.

Скановані копії вищенаведених паливних чеків надані до суду у якості, що в цілому є достатньою для ідентифікації інформації, що викладена в них.

Акт перевірки №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ від 01.07.2025р. не містить інформації про надання первинних документів ОСОБА_1 у копіях.

Під час перевірки, з метою підтвердження достовірності витрат, відображених у додатку 12 податкових декларацій про майновий стан і доходи, ФОП ОСОБА_1 вручено запити податкового органу про надання документів № 1 від 11.06.2025, № 2 від 19.06.2025 та № 3 від 24.06.2025 з проханням надати до перевірки документи, що дають змогу підтвердити факти понесення витрат та їх достовірний зв`язок з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 .

З копій описів документів, що надавалися ОСОБА_1 для планової податкової перевірки вих.№1 від 11.06.2025р. та вих.№ 2 від 12.06.2026р. (додані відповідачем до відзиву), вбачається, що нею надавалися саме оригінали чеків. Про це свідчить і напис на описах з підписом позивача про отримання нею повернутих документів після дослідження податковим органом.

В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не надано для перевірки в повному обсязі чеки, що підтверджують здійснення розрахункових операцій на АЗС за 2021-2024 роки. При цьому акт перевірки не містить інформації про неможливість дослідження частини паливних чеків через погану якість.

Перелік первинних документів, ненаданих ФОП ОСОБА_1 на запит про надання документів для перевірки, викладено у актах ненадання документів № 1106/6/17-00-24-05-19 від 18.06.2025. № 1129/6/17-00-24-05-19 від 23.06.2025 та № 1130/6/17-00-24-05-19 від 24.06.2025.

Копії запитів податкового органу про надання документів й копії актів ненадання документів не містять інформації про ненадання паливних чеків на частину витрат та необхідність їх надати.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих для перевірки документів, зокрема договорів постачання нафтопродуктів, накладних, чеків, структури витрат та даних обліку, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді придбавала ПММ (дизельне паливо) як на території України так і за кордоном вартість якого віднесено нею до складу валових витрат.

Під час судового розгляду встановлено, що копії паливних чеків надавалися позивачем і до заперечень на акт перевірки №7664/Ж12/17-00-24-05-25 від 24.07.2025р.

Акт перевірки №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ від 01.07.2025р. та відповідь податкового органу на заперечення №7664/Ж12/17-00-24-05-25 від 24.07.2025р. не містять переліку взятих до обрахунку паливних чеків, що не дозволяє зробити висновок, які з них були досліджені, а які ні та з яких саме підстав, а отже і про правомірність здійсненого розрахунку та об`єктивність обставин, встановлених відповідачем при прийнятті оскаржуємих повідомлень-рішень.

01.06.2017р. Наказом Державної фіскальної служби України № 396 затверджено Зразок форми акта (довідки) документальної планової/позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, далі - Методичні рекомендації.

Статтею 1 Методичних рекомендацій передбачено, що за результатами проведення документальних планових/позапланових виїзних/невиїзних перевірок, у разі встановлення порушень податкового, валютного та іншого законодавства, оформляється акт, а в разі відсутності порушень - довідка (далі - акт (довідка) перевірки).

При оформленні результатів документальних планових перевірок та позапланових перевірок платників податків з усіх питань (які носять комплексний характер) рекомендується забезпечити відображення інформації з усіх питань, передбачених Зразком акта (довідки) перевірки, а також переліком питань перевірки.

Акт (довідка) перевірки (разом із додатками) має містити вичерпну інформацію щодо відпрацювання конкретних ризиків у діяльності платника податків із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Методичних рекомендацій під час опису виявлених порушень та їх документування в актах (довідках) перевірок слід дотримуватись таких рекомендацій. Будь-який висновок акта (довідки) перевірки щодо оцінки повноти та своєчасності виконання платником зобов`язань перед бюджетом, дотримання вимог іншого законодавства має ґрунтуватись на визначених статтею 83 Кодексу належних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку. Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути переконливим, логічним, аргументованим. Відображення в акті (довідці) перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень перевіряючих, які не мають підтверджуючих доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб платника податків не допускається (п.п. 5.1.1. Методичних рекомендацій).

Згідно з пунктом 5.1.2. Методичних рекомендацій з метою забезпечення належної доказовості висновків за кожним відображеним в описовій частині акта (довідки) документальної перевірки фактом порушення в обов`язковому порядку необхідно в тому числі зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та інші докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Відтак, перевірка правильності здійснених відповідачем розрахунків донарахувань не вбачається можливою.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати правомірні частини оскаржуваних податкових повідомлень-рішення, а тому останні підлягають скасуванню.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Вирішуючи питання правомірності проведення документальної перевірки у приміщенні контролюючого органу на підставі наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 75 Податкового кодексу України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 77.6 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже законодавцем визначені чіткі розмежування щодо порядку допуску до позапланових виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Відповідно до пункту 79.5 статті 79 Податкового кодексу України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

В Податковому кодексі України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово аналізував положення ПК України, які регулюють питання проведення документальних виїзних перевірок і документальних невиїзних перевірок, та висловлював позицію, що Податковий кодекс України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної виїзної перевірки в приміщенні податкового органу (зокрема, але не виключно, постанови від 17 грудня 2018 року у справі 810/1726/16, від 13 червня 2019 року у справі № 825/1747/17, від 17 травня 2019 року у справі № 804/254/18, від 10 червня 2021 року у справі № 808/881/16).

При цьому також усталеною є позиція Верховного Суду про те, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). Невиконання вимог щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених податковим законодавством копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною.

Водночас, у справі №825/1747/17 Верховний Суд дійшов висновку про протиправність проведеної перевірки, оскільки неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки. Неможливість проведення документальної виїзної перевірки за місцезнаходженням платника податків має бути пов`язана з недопуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що у свою чергу, має підтверджуватися відповідним актом про недопуск.

У справі №808/881/16 визнаючи планову виїзну документальну перевірку ФОП протиправною, Верховний Суд виходив з того, що відповідачем в порушення положень податкового законодавства, за ініційованої до проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, фактично, внаслідок відсутності платника податків за податковою адресою, було проведено невиїзну перевірку за наявними у контролюючого органу документами у приміщенні останнього, а не за місцезнаходженням ФОП. Водночас суд зазначив, що відсутність платника податків за податковою адресою не є тотожною відмові останнього від проведення перевірки та не дає підстав для подальшого проведення контролюючим органом перевірки в приміщенні останнього.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 Верховний Суд погодився з висновком про порушення відповідачем абзацу п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, оскільки перевірку позивача було проведено не за його місцезнаходженням, а в приміщенні контролюючого органу, що фактично свідчить про проведення невиїзної перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

Суд враховує у даній справі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, якими зауважено, що підставами для скасування рішень, прийнятих за підсумками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Як вбачається з акту перевірки №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ від 01.07.2025 планова документальна виїзна перевірка проведена у невиїзний спосіб за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 12, каб. 210 за місцезнаходженням відповідача.

Наказ начальника ГУ ДПС у Рівненській області № 1606-п від 30.05.2025 видано на проведення документальної планової виїзної перевірки. Направлення на перевірку № 2843/жз/17-00-24-0516 від 10.06.2025 видано на підставі наказу начальника ГУ ДПС у Рівненській області № 1606-п від 30.05.2025, на проведення документальної планової виїзної перевірки.

Тобто, перевірку ФОП ОСОБА_1 було проведено не за її місцезнаходженням, що не відповідає вимогам абзацу 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, без правових підстав на проведення документальної планової невиїзної перевірки.

Твердження відповідача, що ним було отримано згоду позивача на проведення перевірки у невиїзний спосіб не знайшли свого підтвердження, представником позивача заперечується надання відповідної згоди позивачем, доказів згоди ОСОБА_1 та неможливості проведення перевірки за місцем реєстрації платника податків до акту перевірки №10861/Ж5/17-00-24-05-18/ від 01.07.2025 не доданою. Акт податкового органу про неможливість проведення перевірки не складався.

Проведенням документальної планової виїзної перевірки у невиїзний спосіб позивача було позбавлено права оформити недопуск податкового органу до перевірки.

В свою чергу, документальна позапланова виїзна перевірка була проведена відповідачем без присутності позивача, шляхом розгляду наданих позивачем документів на запит податкового органу. Позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час проведення призначеної документальної виїзної позапланової документальної перевірки, у зв`язку із чим не мав можливості надавати пояснення та документи, що відносяться до предмету перевірки, звірити в тому числі паливні чеки, частину яких відповідач не взяв до уваги через погану якість, був позбавлений права запросити у контрагентів дублікати цих чеків, вплинути на висновки відповідача та довести відсутність порушень податкового законодавства, виявлених відповідачем.

Проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №440/1961/19.

Доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, відповідачем до суду не надано.

Відтак, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України щодо процедури проведення виїзної документальної перевірки позивача.

Суд зазначає, що акт перевірки, складений за наслідками документальної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Рішення податкового органу, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Вказана правова позиція відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Також, суд зазначає, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципів законності та верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття рішень органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку та форми такої діяльності. Установлена правова процедура як складова принципів законності та верховенства права є важливою гарантією зовнішньої форми поведінки з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до заінтересованої особи.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме правову позицію, викладену в рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що допущені відповідачем вищевказані процедурні порушення під час проведення перевірки нівелюють її наслідки та, відповідно, зумовлюють протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відтак, викладене вище має наслідком наступне.

Відповідно до змісту частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до змісту частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для їх задоволення.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні ухвали, є питання розподілу між сторонами судових витрат (ч. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду цієї справи суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Коваленко А.О. (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5423) укладено Договір про падання правничої допомоги № 1-16/07/25 від 16.07.2025р. Відповідно до якого загальна вартість наданих послуг складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

З метою підтвердження конкретного розміру судових витрат, понесених позивачем, надано такі документи: копію договору про надання правничої допомоги № 1-16/07/25 від 16.07.2025р.; копію квитанції до прибутково-касового ордеру №1 від 16.07.2025р. про оплату послуг з надання правничої допомоги; копію акта приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2025 за Договором про надання правничої допомоги № 1-16/07/25 від 16.07.2025р.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Таким чином, додані до матеріалів справи документи підтверджують надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням обставин справи, суд прийшов до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката (20 000 грн) є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13719/ від 31.07.2025.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13720/ від 31.07.2025.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13721/ від 31.07.2025.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13723/ від 31.07.2025.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13724/ від 31.07.2025.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області №13726/ від 31.07.2025 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 908615,57 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №13725/ від 31.07.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 215312,48 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 18026,55 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 12 січня 2026 року

Суддя Олег ГРЕСЬКО