Справа № 380/21247/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 рокусправа №380/21247/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступний період:

- з 02.08.1989 р. по 01.02.1991 р. викладач з фортепіано та концертмейстр в Лисятицькій дитячій музичній школі (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. (день призначення пенсії по віку) викладач по класу фортепіано за сумісництвом (0,5 ставки) в Стрийській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- вирішити питання про відшкодування ОСОБА_1 сплачений судовий збір при зверненні до суду в порядку передбаченому ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та інші підтверджені витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй призначено пенсію за віком з 07.03.2025. Позивач надала до пенсійного органу заяву та документи для призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, та винесено рішення, оформлене листом від 15.09.2025 №19342-20572/М-52/8-1300/25 про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з огляду на те, що позивач не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е- ж ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо незарахування до спеціального трудового стажу періодів роботи: з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. на посаді викладача по класу фортепіано за сумісництвом (0,5 ставки) в Стрийській дитячій школі мистецтв та невиплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх. №91275 від 14.11.2025 року) в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 30 до 35 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Такий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Постанова № 909).

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що особам, які на дату досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058, працювали в закладах та установах державної або комунальної форм власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення і мають страховий стаж жінки 30 років на таких посадах, та якщо вони до цього часу не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі їх десяти пенсій станом на день її призначення.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 5 даного Порядку передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги підтримав повністю (вх. №92417 від 19.11.2025 року)

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , отримує пенсію за віком з 07.03.2025 року відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку із неотримання одноразової допомоги у розмірі десяти пенсій, позивач звернулася до відповідача із зверненням.

Листом №19342-20572/М-52/8-1300/25 від 15.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало відповідь про відсутність підстав для виплати грошової допомоги, оскільки позивач не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає, що має право на призначення та виплату їй грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому відмова відповідача у призначенні такої, на її думку, є протиправною.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік №909).

Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років

- у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи;

- у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Приписами статті 28 Закону України Про освіту передбачено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону України Про освіту структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України Про позашкільну освіту та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші). Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е-ж статті 55 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17.

У постанові від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо призначення викладачам у позашкільних навчальних закладах освіти пенсії за вислугу років, визначивши, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем в музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.

Згідно довідки від 30.06.2025 №45 позивач в період з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. працювала на посаді викладача по класу фортепіано за сумісництвом (0,5 ставки) в Стрийській дитячій школі мистецтв.

Застосовуючи наведені правові висновки до обставин цієї справи, суд також зазначає, що посади позивача викладача по класу фортепіано, відносяться до педагогічних посад працівників освіти, а тому стаж роботи викладача по класу фортепіано в Стрийській дитячій школі мистецтв має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.

Відтак суд критично оцінює та відхиляє посилання відповідача, як на підставу для неврахування до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е «статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи позивача на посадах викладача у позашкільних навчальних закладах, на відсутність такої посади у Переліку № 909.

З огляду на викладені висновки, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу осіб стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, наступний період:

- з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. на посаді викладача по класу фортепіано за сумісництвом в Стрийській дитячій школі мистецтв.

Щодо періоду роботи позивача з 02.08.1989 р. по 01.02.1991 р. на посаді викладач з фортепіано та концертмейстр в Лисятицькій дитячій музичній школі, то як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.09.2025 №19342-20572/М-52/8-1300/25, вище вказаний період зараховано до спеціального стажу.

Отже, зважаючи на те, що стаж позивача на посаді викладача фортепіано має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, та в сукупності становить понад 35 років, суд констатує, що позивач набула право на призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

З огляду на наведене вище, суд вважає протиправним рішення, оформлене листом Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.09.2025 року № 19342-20572/М-52/8-1300/52 та таким, що підлягає до скасування.

Відтак з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, наступний період: з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. на посаді викладача по класу фортепіано за сумісництвом в Стрийській дитячій школі мистецтв та нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 605,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.09.2025 року № 19342-20572/М-52/8-1300/52 в частині відмови зарахувати періоди роботи до спеціального стажу та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу: з 01.09.1992 р. по 07.03.2025 р. на посаді викладача по класу фортепіано за сумісництвом в Стрийській дитячій школі мистецтв.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяКухар Наталія Андріївна