Справа № 380/7978/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7978/24
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алькоре" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Алькоре" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.02.2024 № UA209000/2023/100124/2;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.02.2024 № UA209230/2024/000708.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 адміністративний позов задоволений.

Визнане протиправним та скасоване рішення Львівської митниці від 29.02.2024 №UA209000/2024/100124/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнана протиправною та скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209230/2024/000708.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алькоре" (; Львівська область, Львівський район, смт. Запитів, вул. Залізнична, буд. 19А) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 81 коп.

Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.02.2025 головуючою суддею визначено суддю Кисильову О.Й.

Заява про стягнення витрат на правничу допомогу мотивована тим, що згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначає, що на виконання вимог ст. 139 КАС України представником позивача подано заяву про подачу доказів щодо витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті.

Суд відмічає, що у позовній заяві представник позивача зазначив, що докази підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані стороною у порядку статті 139 КАС України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, копія рішення суду від 17.02.2025 отримано представником позивача адвокатом Сороковим П.М. 17.02.2025, а до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат звернувся 21.02.2025, тобто в межах п`ятиденного строку передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про ухвалення додаткового рішення вирішується у тому самому порядку, тобто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення, суд враховує таке.

Частиною 1 ст. 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представника позивача у цій справі підтверджені ордером серії ВС №1274125 від 10.04.2024.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.

На підтвердження розміру та реальності понесення позивачем витрат на правничу допомогу, адвокат подав суду Договір про надання правової допомоги від 20.02.2018 №2018/02/4 (далі - Договір № 2018/02/4).

Згідно із п. 4.1. Договору № 2018/02/4 за надані послуги Клієнт оплачує Адвокатському бюро плату, визначену у виставлених Адвокатським бюро рахунках, що формується на основі Актів наданих послуг.

У свою чергу в Акті приймання передачі наданих послуг від 20.02.2025 сторони домовились, що гонорар - оплата за правові послуги встановлюється у фіксованому розмірі 12 000,00 грн.

Вказана сума сплачена адвокату, що підтверджується платіжною інструкцією № 114 від 20.02.2025.

Пунктом 4.2. Договору № 2018/02/4 передбачено, що загальна вартість договору складається з суми вартостей послуг, наданих відповідно до запитів Клієнта, і визначається у відповідних Актах наданих послуг.

Згідно із п. 1 Додаткової угоди № 2 до Договору № 2018/02/4 сторони погодили змінити умови оплати за Договором № 2018/02/4 про надання правової допомоги від 20.02.2018, виклавши п.п. 5.3,5.4 у наступних редакціях:

1.1. "5.3. Оплата послуг, наданих Адвокатським бюро Клієнтові, здійснюється наступним чином:

5.3.1. Клієнт за підсумками кожного місяця протягом дії Договору сплачує Адвокатському бюро плату в розмірі 7 500 (січ тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., що включає в себе 15 годин затраченого часу працівниками Адвокатського бюро. Сума оплати за місяць не може бути меншою, ніж встановлено цим пунктом.

5.3.2. У випадку, якщо фактична кількість затраченого часу перевищуватиме 15 годин, вартість кожної наступної години понад норму, встановлену в п. 5.3.1. Договору, становить 700 грн за 1 год затраченого часу і підлягає додатковій оплаті".

1.2. "5.4. Фактична кількість затраченого часу, а також вартість наданих Адвокатським бюро послуг, яку Клієнт повинен сплатити на користь Адвокатського бюро, відображаються в Акті надання послуг. Клієнт зобов`язується підписати та засвідчити печаткою (у разі наявності) Акт наданих послуг, шо надсилається Адвокатським бюро на адресу Клієнта та протягом 10-ти робочих днів повернути один примірник такого акту Адвокатському бюро. Якщо протягом цього терміну Клієнт не повернув підписаний Акт наданих послуг та не пред`явив претензій у письмовому вигляді Адвокатському бюро. Послуги вважаються належно наданими в повному обсязі".

2. Ця Додаткова угода № 2 є невід`ємною частиною Договору № 2018/02/4 про надання правової допомоги від 20.02.2018, набирас чинності з 01.07.2022 і діє протягом всього строку дії Договору № 2018/02/4 про надання правової допомоги від 20.02.2018 р., якщо сторонами не буде домовлено про інше шляхом підписання нової Додаткової угоди. Всі інші умови Договору № 2018/02/4 про надання правової допомоги від 20.02.2018залишаються без змін.

3. З моменту набрання чинності цією Додатковою угодою № 2 втрачає чинність Додаткова угода від 25.04.2019 № 1.

Згідно із п. 1 Додаткової угоди " 2 від 09.04.2024 до Договору № 2018/02/4 сторони домовились, що адвокат забезпечить аналіз документів клієнта, підготовку, подачу від імені Клієнта позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 29.02.2024 №UA209000/2024/100124/2 про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209230/2024/000708, підготовку відповіді на відзив, інших процесуальних документів у справі та правовий супровід справи у Львівському окружному адміністративному суді, становить 12 000,00 грн.

Відтак, сторони погодили оплату юридичних послуг за Додатковою угодою № 2 до Договору про надання правової допомоги від 20.02.2018 № 2018/02/4.

Отже, станом на день подання цієї заяви позивач поніс витрати на професійну правову допомогу на суму 12 000, 00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивач надав наступні документи:

- Договір про надання правової допомоги від 20.02.2018 № 2018/02/4;

- Додаткову угоду № 2 від 14.06.2022 до Договору від 20.02.2018 № 2018/02/4;

- Додаткову угоду № 2 від 09.04.2024 до Договору від 20.02.2018 № 2018/02/4;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20.02.2025 № 9 за Договором від 20.02.2018 № 2018/02/4;

- платіжну інструкцію від 20.02.2025 № 114;

Таким чином, суд встановив, що фактично адвокат надав позивачу послуги з: аналізу документів клієнта, підготовки, подачі від імені Клієнта позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 29.02.2024 № UA209000/2024/100124/2 про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209230/2024/000708, підготовки відповіді на відзив, інших процесуальних документів у справі та правовий супровід справи у Львівському окружному адміністративному суді.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до наданих документів загальна вартість наданих позивачу послуг адвоката становить 12 000,00 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Наданими представником позивача доказами підтверджується факт надання позивачу вказаних послуг.

Втім, суд вважає, що сума витрат на надання правничої допомоги 12 000,00 грн, не є співмірною із складністю цієї справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

У зв`язку з цим суд зазначає, що даний спір фактично є типовим, з вирішення аналогічних спорів існує численна судова практика, в тому числі й суду касаційної інстанції, а відтак підготовка цієї справи до судового розгляду не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Обставини спору не вимагали від позивача та адвоката значних зусиль на зібрання доказів, формулювання своїх правових позицій та складення процесуальних документів.

Крім того, справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні) з огляду на невеликий обсяг доказів та незначну складність предмету спору.

Відтак, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн не є співмірними із складністю справи.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача понесені судові витрати підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ""Алькоре" до Львівської митниці про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алькоре" (80461, Львівська обл., смт. Запитів, вул. Залізнична, буд. 19-А; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 (три тисячі) грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.