Справа № 200/4494/23
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 січня 2026 року Справа №200/4494/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Горбачової Г.М. про зміну способу виконання рішення суду у справі № 200/4494/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 16.06.2020 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.01.2020 року по 16.06.2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 30.11.2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2015 року, а з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 30.11.2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2015 року, а з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року набрало законної сили 21.02.2024 року.

06 березня 2024 року видано виконавчі листи по справі.

02 січня 2026 року до суду, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», надійшла заява представника позивача адвоката Горбачової Г.М. про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі №200/4494/23 шляхом стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 року по 16.06.2020 року у розмірі 11642,00 грн. та індексації грошового забезпечення у розмірі 89863,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року прийнято представника позивача адвоката Горбачової Г.М. про зміну способу виконання рішення суду у справі № 200/4494/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду.

Від відповідача надійшли заперечення відповідно до яких просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року у справі № 200/4494/23.

В обґрунтування заперечень вказує, що ним здійснено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 по 16.06.2020 та індексації за період з 01.07.2015 по 28.02.2018. Нараховані суми становлять 11563 грн (грошове забезпечення) та 89692,26 грн (індексація), що підтверджує добросовісність дій відповідача. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється виключно за рахунок бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою, і ТЦК та СП не має повноважень самостійно розпоряджатися коштами поза встановленим порядком. ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного місяця подається заявка на виплату зазначених коштів, остання заявка була подана 16.12.2025 № 09/02/17021 де під № 86 зазначений ОСОБА_1 .

Вказує, що відсутність цільового бюджетного фінансування не є підставою для зміни способу виконання рішення шляхом прямого стягнення коштів з суб`єкта владних повноважень, оскільки це призведе до порушення бюджетного законодавства та не забезпечить фактичного виконання. Заява про зміну способу виконання фактично спрямована на заміну зобов`язального характеру рішення (зобов`язання перерахувати та виплатити) на стягнення конкретних сум, що суперечить принципу незмінності резолютивної частини судового рішення.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, стаття 14 КАС України, що узгоджується з приписами статті 129-1 Конституції України, встановлює, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд приходить до висновку, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 800/203/17.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року по справі № 200/4494/23, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по 16.06.2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 30.11.2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2015 року, а з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 24 жовтня 2023 року по справі № 200/4494/23 відповідачем був здійснений перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 16.06.2020 року. Розмір перерахованої суми становить 11563 грн та перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018 в розмірі 89692,26 грн, проте виплата такої заборгованості не проведена у зв`язку з ненадходженням для цієї мети відповідних грошових коштів на підставі заявок на на отримання цих коштів.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 до начальника забезпечувального фінансового органу надіслано розрахунки потреб коштів для військовослужбовців, звільнених з військової служби, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки. від 16.12.2025 № 09/02/17021 відповідно до якого просить виділити фінансовий ресурс до КПКВ 2101020 КЕКВ 2800 Інші видатки на виконання судових рішень, у тому числі на користь ОСОБА_1 .

Суду не надано доказів того, що відповідач у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є боржником, відмовляється виплачувати позивачу вказану суму.

Суд зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 фінансується виключно з державного бюджету, і в умовах повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію нашої держави, спричинення безпрецедентно значних збитків державі та виснаженість державного бюджету, у військової частини відсутня фактична можливість впливати на терміновість виділення бюджетних коштів для виконання рішення суду.

Суд зазначає, що сторонами не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у справі № 200/4494/23, не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду.

При цьому суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та виплати належних грошових коштів по суті стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2023 в адміністративній справі № 200/4494/23 має зобов`язальний характер, проте судом при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по додатковій винагороді позивача.

Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості по належному грошовому забезпеченню судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання вказаного вище судового рішення із зобов`язання здійснити перерахунко грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 16.06.2020 року та нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 30.11.2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2015 року, а з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року на стягнення конкретної суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Суд зазначає, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а викладено правовий висновок, що зміну способу і порядку виконання судового рішення необхідно розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 у справі № 490/9519/16-а та від 30.07.2019 у справі №281/1618/14-а сформулював правовий висновок, за яким змінивши спосіб виконання постанови із зобов`язання виплатити виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Так у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум додаткового грошового забезпечення не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, суд приходить до висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить представник позивача, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 200/4494/23.

При цьому суд зазначає, що грошові кошти у виді заборгованості, які належать стягувачу, не є власністю відповідача і не знаходяться на його рахунках.

Таким чином, виконання рішення суду від 24.10.2023 у справі № 200/4494/23 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання.

У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості із додаткової винагороди позивачу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті грошового забезпечення, суд вважає безпідставними доводи представника позивача, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду від 24.10.2023 у справі № 200/4494/23.

Немає жодних підстав вважати, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не має можливості виконати судове рішення зобов`язального характеру. На переконання суду, для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні бути саме об`єктивні обставини, які ускладнюють або унеможливлюють таке виконання, а не лише невиконання судового рішення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 24.10.2023 у справі № 200/4494/23.

Керуючись статтями 241-242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Горбачової Г.М. про зміну способу виконання рішення суду у справі № 200/4494/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Крилова