Справа № 260/6521/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

12 січня 2026 року

м. Київ

справа №260/6521/24

адміністративне провадження №К/990/49132/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Бевзенка В.М., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24 за позовом Фізичної особи підприємця Дома- ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Фізична особа підприємець Дома- ОСОБА_1 (далі - Підприємець, позивачка) звернулася до суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач, Управління), третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області (далі - третя особа, ГУ ДПС в Тернопільській області), в якому просила визнати протиправною і скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 23.08.2024 №9295/19/00/0704/362750474-ДПС про накладення штрафу на позивачку за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 720000,00 грн.

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 27.03.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025, позовні вимоги задовольнив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Верховний Суд ухвалою від 12.11.2025 повертав касаційну скаргу відповідача на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24 згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з підстав того, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

27.11.2025 позивач повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Верховний Суд ухвалою від 12.12.2025 касаційну скаргу позивача залишив без руху та надав скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду заяви про усунення недоліків конкретизувавши підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням, а також надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

22.12.2025 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12.12.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій скаржник надає уточнену касаційну скаргу та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Дослідивши зміст касаційної скарги та врахувавши заяву про усунення недоліків касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025, складено та підписано 02.10.2025, вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся 30.10.2025, тобто в межах строку на касаційне оскарження, та просить поновити строк на подання повторної касаційної скарги у зв`язку з поверненням касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 12.11.2025 та залишенням без руху касаційної скарги від 27.11.2025 ухвалою Верховного Суду від 12.12.2025.

Відповідно до частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Відтак, розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані приписи положень статей 21 та 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 06.03.2025 у справі №260/4202/24 щодо застосування наведених вище норм матеріального права.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці строк на касаційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу № 260/6521/24.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя В.М. Кравчук