Справа № 160/24254/25
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луговської Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу №1034 о/с від 31.07.2025 про призначення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно - раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 (0048515) на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2;
- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (0048515) на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується з наказом ГУ НП в Дніпропетровській області № 1034 о/с від 31.07.2025 про призначення його на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), яким його переміщено для подальшого проходження служби, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 04.08.2025 року.
Позивач посилається на те, що відповідачем повністю порушено процедуру прийняття управлінського рішення, не дотримано принципів прозорості, належного повідомлення та службової обґрунтованості, що є суттєвим порушенням норм Закону України «Про Національну поліцію», Конституції України та принципу правової визначеності. Вказує, що наказ не містить конкретного обґрунтування необхідності переміщення, прийнятий на підставі доповідної записки УКЗ ГУ НП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 №590 та подання від 29.07.2025, з якими позивача не ознайомлено, чим позбавлено можливості надання пояснень, оскільки позивач має захворювання та проблеми зі здоров`ям, що є протипоказанням для призначення (переміщення).
Таким чином, на думку позивача, переміщення за оспорюваним наказом є незаконним, невмотивованим та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та після усунення недоліків прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і проведення судового засідання.
Від відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив, за змістом якого заперечує проти позовних вимог, посилаючись на наступне.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення ефективного виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій) поліцейськими полку, тимчасово виконуючий обов`язки командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області просив начальника ГУНП в Дніпропетровській області розглянути питання щодо підбору поліцейських, які мають бездоганну репутацію служби в поліції, готовність до навчання і здобуття кваліфікації за напрямками діяльності підрозділу, вмотивованих до виконання поставлених завдань у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
10.07.2025 вищезазначений лист був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надана письмова вказівка керівникам структурних підрозділів, районних управлінь, відділів та відділень поліції надати до управління кадрового забезпечення пропозиції щодо кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький).
Вищезазначений рапорт начальника ДРУП №2 ГУНП для опрацювання у встановленому порядку керівництвом ГУНП був направлений до управління кадрового забезпечення ГУНП (далі УКЗ ГУНП).
29.07.2025 на виконання службового листа т. в. о. командира полку, щодо його комплектування, начальникові ГУНП надійшла доповідна записка від начальника УКЗ ГУНП якою проінформовано про підбір кандидата та ініційовано питання про доцільність розгляду питання про переміщення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно резолюції, начальником ГУНП пропозиція щодо переміщення капітана поліції, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», погоджена.
Так, 31.07.2025, відповідно вищезазначеної доповідної записки та подання від 29.07.2025 про переміщення до полку ГУНП видано наказ № 1034 о/с «По особовому складу» від 31.07.2025 згідно якого, на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено для подальшого проходження служби капітана поліції ОСОБА_1 (0048515) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП з 4 серпня 2025 року.
Відповідач зазначає, що порядок проходження служби поліцейськими, їх права і обов`язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою КМ УРСР за №114 від 29.07.1991 (надалі Положення №114).
З посиланням на вказані норми та норми Конституції України, відповідач стверджує, що прийняття на службу до поліції, звільнення зі служби в поліції, а також переміщення на інші посади в органі чи підрозділі поліції, належить до компетенції керівника ГУНП та є його дискреційним повноваженням, як керівника органу поліції.
Частиною 5 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Таким порядком є Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України за №1235 від 23.11.2016 (надалі Порядок).
Так, відповідно до п.1 розділу І Порядку, його розроблено відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.
У відповідності до абзацу 2 пункту 2 частини 1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може бути переміщений на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Частиною 8 вказаної статті 65 встановлено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Згідно п.2 розділу І Порядку, рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.
Розділом ІІ Порядку, встановлено, що підставою для видання наказів по особовому складу, зокрема, є призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.
Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку, видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (надалі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
При цьому, п.2 розділу ІІІ Порядку встановлено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Положеннями п.3 розділу ІІІ Порядку встановлено, що перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України за №1235 від 23.11.2016 (надалі Перелік).
Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Відповідно до Переліку документів з питань проходження служби, затвердженого наказом МВС України за №1235 від 23.11.2016, такими документами є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідач наполягає, що Закон України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак, у спірних правовідносинах мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.
Разом з цим, Законом від 15.03.2022 № 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану", який набрав чинності з 01.05.2022 року, унесені зміни до Закону № 580-VIII, зокрема і до статті 60 Закону № 580-VIII, а саме: встановлено, що "Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції".
Відтак, Законом від 15.03.2022 № 2123-IX статтю 60 спеціального у спірних правовідносинах Закону № 580-VIII викладено в новій редакції.
З наведеного, відповідач стверджує, що зазначені вище зміни у спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що набрали чинності з 01.05.2022, виключають можливість субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства та інших загальних законів до регулювання порядку проходження та припинення служби поліцейськими на умовах та порядку, що встановлені Законом № 580-VIII.
Щодо неврахування відповідачем стану здоров`я позивача, в тому числі, періодичність лікування, наявність хронічного захворювання опорно-рухового апарату та периферійної нервової системи, що підтверджується доданими до позову копіями виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого при його переміщенні на посаду до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач просить врахувати, що згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.05.2024 № 1826-МО, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, останній визнаний придатним до військової служби, а отже є придатним до служби й у поліції.
Окрім цього, відповідач стверджує, що ОСОБА_1 , з моменту призначення на посаду в ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП та до звернення з позовом, на стан свого здоров`я не скаржився, з рапортом щодо видачі йому направлення для проходження військово-лікарської комісії до керівництва не звертався, медичні документи щодо стану здоров`я, які перешкоджають проходженню служби на даній посаді не надавав.
За наведених обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи та надані докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення №2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП, маючи спеціальне звання капітан поліції.
10.07.2025 лист був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надана письмова вказівка керівникам структурних підрозділів, районних управлінь, відділів та відділень поліції надати до управління кадрового забезпечення пропозиції щодо кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький).
29.07.2025 на виконання службового листа т.в.о. командира полку, щодо його комплектування, начальникові ГУНП надійшла доповідна записка від начальника УКЗ ГУНП якою проінформовано про підбір кандидата та ініційовано питання про доцільність розгляду питання про переміщення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно резолюції, начальником ГУНП пропозиція щодо переміщення капітана поліції, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», погоджена.
31.07.2025 відповідно до вищезазначеної доповідної записки та подання від 29.07.2025 про переміщення до полку ГУНП видано наказ № 1034 о/с «По особовому складу» від 31.07.2025 згідно якого, на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено для подальшого проходження служби капітана поліції ОСОБА_1 (0048515) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП з 4 серпня 2025 року.
Не погодившись з наказом №1034 о/с від 31.07.2025, позивач звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та оцінюючи надані сторонами докази, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
За приписами ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів від 23.12.1993 №3781-XII Національна поліція є правоохоронним органом.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п.п.1, 7, 11 ч.1 ст.22 Закону №580-VIII керівник поліції очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; підписує накази поліції; приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.
Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч.1 ст.48 Закону №580-VIII).
Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (ч.1 ст.47 Закону №580-VIII).
Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону №580-VIII).
Відповідно до ч.ч.3-5 ст.59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно із ч.3 ст.61 Закону №580-VIII за поліцейськими зберігаються всі права, визначені для громадян України Конституцією та законами України, крім обмежень, встановлених цим та іншими законами України.
У силу положень ч.10 ст.62 Закону №580-VIII, яка визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.
Згідно з приписами ч.1 ст.65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч.7 ст.65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами ч.8 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч.9 ст.65 Закону №580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч.10-11 ст.65 Закону №580-VIII).
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст.60 Закону №580-VIII).
Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку №1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 №1235 (далі Перелік).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 №650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України (далі Інструкція №650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі документи) накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.
Згідно з Інструкцією №650 рапорт (від фр. Rapport повідомляти) письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа. Доповідна записка це документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій. Подання документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ.
Серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме: переміщення за ініціативою поліцейського.
Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (ч.2 ст.68 Закону №580-VIII).
У всіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Як зазначено судом вище, відповідно до ч.7 ст.65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно ч.8 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Частина 8 статті 65 доповнена абзацом другим згідно із Законом Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX (далі Закон № 2123-IX), Закон № 2123-IX набрав чинності 01.05.2022.
Частиною 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №2123-IX встановлено, що пункт 1 розділу I цього Закону діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.
Пунктом 1 розділу I Закону №2123-IX внесено зміни до закону України Про Національну поліцію.
Дослідження змісту наведених правових норм, дає підстави суду зробити такі висновки:
- зі змісту ст.65 Закону №580-VIII вбачається, що поняття переміщення та переведення є тотожними й під ними розуміється зміна таких умов служби в поліції як посада (посадових обов`язків) та/або місця несення служби;
- переміщення (переведення) поліцейського може відбуватися за ініціативою поліцейського або за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення;
- підстави для переміщення поліцейського за ініціативою начальників визначені ст.65 Закону №580-VIII;
- переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту;
- Законом №580-VIII встановлені підстави переміщення поліцейського та осіб, які можуть ініціювати переміщення, проте, не встановлено, чи вимагається згода поліцейського на таке переміщення;
- у постанові від 17.02.2015 №21-8а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі;
- оскільки Законом №580-VIII не врегульоване питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нижчу посаду в іншій місцевості, у цій частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства;
- статтею 32 КЗпП України встановлено можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком тимчасового переведення та в інших випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд робить висновок про те, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Для цілей застосування статті 32 КЗпП України, в контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2022 при розгляді адміністративної справи № 400/2741/19.
Разом з тим, починаючи з 01.05.2022 року дати набрання чинності Законом №2123-IX, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього, поліцейський зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, тобто згоди поліцейського на переміщення його для проходження в подальшому служби на рівнозначну посаду не потрібно, рішення приймає керівник органу поліції у разі необхідності для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Згідно положень ч.4 ст.15 Закону України Про Національну поліцію, з метою приведення штатів територіальних органів у відповідність до структури Національної поліції, наказом Національної поліції України від 07.06.2024 року № 613 затверджено зміни до штатів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області.
Враховуючи наведене, на підставі наказу Національної поліції України 27.06.2024 року №613, відповідно вищезазначеної доповідної записки та подання від 29.07.2025 про переміщення до полку ГУНП видано наказ № 1034 о/с «По особовому складу» від 31.07.2025 згідно якого, на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено для подальшого проходження служби капітана поліції ОСОБА_1 (0048515) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП з 4 серпня 2025 року.
Слід зазначити, що у підпункті б пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі Положення), закріплено правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Крім того, за змістом підпункту ж пункту 40 Положення, при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, не вимагає згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Відповідно до ст.60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас ч.1 ст.32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Так, відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
При цьому внесені до Закону №580-VIII зміни згідно із Законом від 15.03.2022 №2123-IX Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану, який набрав чинності з 01.05.2022, підтверджують сформульовані вище висновки.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022р. №2123-IX) посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
За приписами абз.2 ч.8 ст.65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022р. №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022р. №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022р., виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду.
Таким чином, оскільки після 01.05.2022р. законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII у попередній редакції, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі.
Аналогічну за своїм змістом позицію займає Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19.
Вимоги Закону №580-VIII не визначають обов`язку відповідача під час видання наказу на переведення враховувати інші обставини ніж передбачені даним законом.
Суд при розгляді справи також враховує, що Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
За пп.1 п.3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII Про правовий режим воєнного стану у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Відповідно до покладених на неї завдань, поліція, зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (п.24 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII).
У статті 24 Закону № 580-VIII наведені додаткові повноваження поліції.
Так, частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Суд вважає за необхідне зазначити, що переведення позивача слугувало не тільки цілям, поставленим керівництвом держави перед Національною поліцією України, та необхідністю виконання завдань поліції, передбачених Законом №580-VIII, а й мало на меті забезпечення дотримання прав і свобод людей, гарантованих їм Конституцією України, отже не може бути визнаним неефективним, або таким, що не відповідає інтересам служби.
Таким чином, твердження позивача що відсутність його попередньої згоди на переведення на інше місце служби є підставою для скасування спірного наказу, є безпідставними і не ґрунтуються на вищенаведених положеннях чинного законодавства.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що переведення позивача у спірних правовідносинах відбулось на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством в умовах воєнного стану, який є особливим періодом, тому, оспорюваний наказ в частині щодо позивача є правомірним, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Також, слід вказати, що не можуть бути задоволені судом позовні вимоги щодо зобов`язання Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2, виходячи із того, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
Згідно частин 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.9, 90, 72-78, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Луговська