Справа № 520/24381/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мар`єнко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р. Справа № 520/24381/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025, по справі № 520/24381/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за шість місяців у розмірі 83419,20 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 30 червня 2021 по 30 липня 2024;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 30 червня 2021 по 30 липня 2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 30 червня 2021 по 30 липня 2024 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 30 червня 2021 по 30 липня 2024 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за шість місяців у розмірі 76294,4 грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору судом першої інстанції, зокрема апелянт вказував на те, що компенсація за невикористану відпустку, доплата за несення служби в нічний час та додаткова доплата до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, не підлягають компенсації у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ.

Крім того, апелянт посилався на помилковість визначення судом першої інстанції періоду, за який Головне управління Національної поліції в Харківській області зобов`язане сплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, зазначаючи, що право на компенсацію особа набуває після набрання законної сили рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі такого рішення, з огляду на що період, за який має бути нарахована компенсація становить 28.02.2023-30.07.2024.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, позивач з 04.03.2017 по 30.06.2021 проходив в органах Національної поліції України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21 стягнуто з Головного управління Національна поліції України в Харківській області суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з 30.06.2021 та до 29.07.2021 у розмірі 16442,71 грн.; зобов`язано Головне управління Національна поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористану в 2020 оплачувану основну відпустку в кількості 15 календарних днів та додаткову відпустку в кількості 2 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції; зобов`язано Головне управління Національна поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з березня 2017 по січень 2020 та за жовтень 2020; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок виплаченої ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за період з 12.03.2020 до 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення та виплатити різницю між отриманою сумою та сумою, нарахованою та виплаченою позивачу 29.07.2021.

Додатковим судовим рішенням від 13.02.2023 доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за періоди з серпня 2020 по грудень 2020 та з 17.02.2021 по 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Національна поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21 змінено, в частині підстав та мотивів його задоволення в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України в Харківській області суми середнього заробітку, викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з 01.07.2021 по 28.07.2021 у розмірі 12976,32 грн.".

30.07.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21 відповідачем виплачено на користь позивача грошове забезпечення у сумі 32450,44 грн.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нездійснення остаточного розрахунку при звільненні, зазначаючи про наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та компенсації втрати частини доходів звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Також суд першої інстанції виходив з того, що доплата за несення служби в нічний час, компенсація за невикористану частину відпустки, а також додаткова доплата до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 виплачені несвоєчасно, що є підставою для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050-ІІІ(далі Закон №2050-ІІІ) визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Крім того, згідно зі ст. 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 року прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, дія якого поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Відповідно до п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відтак, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІта Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ передбачено, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

У п. 4 Порядку №159 вказано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Таким чином, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 14.05.2020 року у справі №816/379/16, від 30.09.2020 року у справі №280/676/19 та від 13.09.2021 року у справі №639/3140/17, від 15.10.2020 року у справі №240/11882/19.

Із матеріалів справи встановлено, що фактичну виплату позивачеві доплати за несення служби в нічний час, компенсації за невикористану частину відпустки, а також додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21 відповідач здійснив лише 30.07.2024.

З огляду на наявність факту несвоєчасної виплати позивачу грошового забезпечення, суд доходить висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

У свою чергу апелянт, заперечуючи обґрунтованість рішення суду першої інстанції, виходив з того, що компенсація за невикористану відпустку, доплата за несення служби в нічний час та додаткова доплата до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, не підлягають компенсації у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ.

Стосовно викладених відповідачем доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Така, щодо компенсації за невикористану відпустку апелянт зазначає, що така виплата є одноразовою, має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника, що виключає можливість нарахування компенсації при затримці її виплати.

Судова колегія не погоджується доводами апелянта, що грошова компенсація за невикористані календарні дні відпустки не є складовою заробітної плати (грошового забезпечення), а є іншою соціальною гарантією, передбаченою чинним законодавством, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входять: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, зокрема за минулі роки, входять до структури заробітної плати.

Стосовно посилань апелянта на відсутність підстав для виплати компенсації за несвоєчасну виплату доплати за службу в нічний час, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 94 Закону №580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пп.3 п.5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 11 Розділу II Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Отже, із урахуванням ст. 2 Закону України «Про оплату праці» доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення поліцейських Національної поліції та входить до структури заробітної плати.

У той же час, згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Таким чином, оскільки судовим розглядом встановлено порушення строків виплати позивачу компенсації за невикористані календарні дні відпустки, доплати за службу в нічний час на виконання судового рішення у справі №520/16382/21, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористані дні відпустки, доплати за службу в нічний час.

Разом з тим стосовно виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 Постанови № 375 на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, зокрема, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлено додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Втім, враховуючи, що спірна доплата була запроваджена Урядом лише на час дії карантину, ця доплата є додатковою тимчасовою виплатою поліцейським, яка залежить від виконання ними обов`язків, за які держава визначає додаткову винагороду та виплачується пропорційно в розрахунку на місяць.

При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір є пропорційним з розрахунку на місяць, що визначається наказом командира (начальника).

Таким чином, спірна доплата, визначена Постановою № 375, не враховуються до грошового забезпечення (заробітної плати) та щодо такої виплати не здійснюється компенсація відповідно до Закону № 2050-III.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові № 600/341/23-а від 16.05.2024.

Отже, враховуючи нормативне врегулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не має права на отримання, передбаченої Законом № 2050-III компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови № 375, здійсненої відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21.

Суд першої інстанції наведеного не врахував у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою доплати, встановленої Постановою № 375.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Посилання відповідача на помилковість визначення судом першої інстанції періоду, за який Головне управління Національної поліції в Харківській області зобов`язане сплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення колегія суддів не приймає, виходячи з наступного.

Так, апелянт зазначає, що право на компенсацію особа набуває після набрання законної сили рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі такого рішення, з огляду на що період, за який має бути нарахована компенсація становить 28.02.2023-30.07.2024.

Разом з тим, згідно з п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

У ході судового розгляду встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №520/16382/21 відповідачем проведено виплату грошового забезпечення 30.07.2024.

Таким чином, днем початку нарахування компенсації є дата, з якої починається перебіг строку заборгованості відповідача з виплати належних позивачу сум грошового забезпечення, а граничною датою, з якою пов`язується період нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, є саме день проведення відповідачем відповідних виплат, а не набрання законної сили рішенням, яким такі виплати зобов`язано здійснити.

Отже, вказані доводи не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та висновків суду не спростовують.

Інших доводів, окрім наведених вище, та зокрема стосовно обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відповідачем у апеляційній скарзі не викладено.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, беручи до уваги зміст апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Харківській області, а саме відсутність обґрунтувань незгоди із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, колегія суддів не знаходить підстав для перевірки законності вказаної частини рішення з огляду на відсутність доводів апеляційної скарги, щодо яких мають бути викладені судження суду апеляційної інстанції.

Водночас, наведеним у апеляційній скарзі доводам колегією суддів надано оцінку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 по справі № 520/24381/24 - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року по справі № 520/24381/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло