Справа № 420/7913/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7913/25
УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши заяву позивача в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №420/7913/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25:

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 30.01.2020 до 06.08.2021 (щомісячні основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення за 2020-2021 роки, компенсація за невикористані додаткові відпустки як учасника бойових дій, одноразова грошова допомога при звільненні) з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 до 06.08.2021 грошового забезпечення (щомісячних основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення), грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, компенсації за невикористані додаткові відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29.01.2020, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року у розмірі 2270,00 грн, - на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум.

18.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про здійснення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст.382 КАС України, в якій позивач просить:

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до суду протягом 10 днів звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року по справі № 420/7913/25.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі № 420/7913/25 вступило у законну силу 22 серпня 2025 року.

25 серпня 2025 року позивач звернувся до відповідача невідкладно виконати рішення суду, а саме нарахувати та виплатити йому недоотримане грошове забезпечення згідно висновків суду.

Листом військової частини НОМЕР_1 без номера та дати позивачу повідомлено, що відповідно до рішення суду йому донараховано грошове забезпечення, яке буде виплачено 16 вересня 2025 року в розмірі 1563,60 гривень. До відповіді також наданий на його адресу офіційний документ з печаткою - відповідний розрахунок його грошового забезпечення на виконання рішення суду за підписами ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3 .

В даному розрахунку відображено щомісячні складові грошового забезпечення позивача за період з 30 січня 2020 року по 06 серпня 2021 року, динаміка зміни розміру його посадового окладу та окладу за спеціальне звання, інші підвищені складові грошового забезпечення, у тому числі премія.

Виходячи з наданих документів, наявного у позивача грошового атестату, довідок про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці про розмір грошового забезпечення, на прохання позивача незалежним фахівцем в області фінансів встановлено, що загальний розмір доплати недоотриманого грошового забезпечення складає 139423,30 гривень.

Так, згідно облікових фінансових документів, щомісячних наказів командира військової частини НОМЕР_1 та розрахунку, який наданий на виконання рішення суду, вбачається що за період служби позивач отримував щомісячну премію у розмірі 110 відсотків посадового окладу, але службові особи навмисно, протиправно здійснили дії, на які у них немає повноважень та підробили розмір премії, який став складати 10 відсотків посадового окладу. Таким чином, позивач звертається до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язання відповідача подати у 10-дений строк звіт про виконання судового рішення, виходячи з наступного.

На дату подання позивачем заяви про здійснення судового контролю рішення суду не виконано.

Як вказує позивач, жодних дій протягом 4 місяців щодо виконання рішення суду відповідачем до цього часу не здійснено.

З огляду на вказане, позивач просить задовольнити заяву про здійснення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст.382 КАС України.

Від представника відповідача заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило.

Розглянувши подану в порядку ст.382 КАС України заяву, суд зазначає про наступне.

Як вже встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25:

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 30.01.2020 до 06.08.2021 (щомісячні основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення за 2020-2021 роки, компенсація за невикористані додаткові відпустки як учасника бойових дій, одноразова грошова допомога при звільненні) з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 до 06.08.2021 грошового забезпечення (щомісячних основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення), грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, компенсації за невикористані додаткові відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29.01.2020, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року у розмірі 2270,00 грн, - на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25 набрало законної сили 22.08.2025.

23.09.2025 Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/7913/25 видано виконавчий лист.

Відповідно до матеріалів заяви в порядку ст.382, позивач 25.08.2025 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив невідкладно виконати рішення суду, а саме нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення згідно висновків суду, а також надати детальний розрахунок, довідку про загальну заборгованість та повідомити про дату нарахування даної заборгованості.

Листом б/н та без зазначення конкретної дати відповідач повідомив позивача щодо отримання банківських реквізитів позивача для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25, яке набрало законної сили та буде виконано 16.09.2025. До вказаного листа відповідач надав детальний розрахунок.

Згідно з наявним в матеріалах заяви перерахунком грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.01.2020-06.08.2021, позивачу нараховано 2030,65 грн, ПДФО 365,52 грн, ВЗ 101,53 грн, на руки 1563,60 грн.

З огляду на вказане, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тож обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

19 грудня 2024 року набув чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (надалі - Закон № 4094-IX), пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Статтею 381-1 КАС України, у редакції Закону № 4094-IX передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною першою статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд враховує, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Згідно з частинами другою, третьою, шостою статті 382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців. Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає.

За правилами частини десятої статті 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів вчинення Військовою частиною НОМЕР_1 дій з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25, суд дійшов висновку про необхідність встановлення такої форми судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі як покладення на суб`єкта владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

При цьому, здійснення Військовою частиною НОМЕР_1 перерахунку грошового забезпечення за період 30.01.2020 06.08.2021 не є доказом на підтвердження виконання в повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25.

Разом з тим, суд зазначає, що достатнім строком на подання відповідачем до суду звіту про виконання рішення є тридцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3, 10 ст.382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 надати до суду відомості про командира військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення суду.

Суд зауважує, що командир військової частини зобов`язаний забезпечити неухильне дотримання вимог прийнятого Верховною Радою України 29 червня 2023 року Закону України № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання «Електронних кабінетів» в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», який набрав чинності 21 липня 2023 року.

Суд зазначає про персональну відповідальність командира військової частини за невиконання судових рішень у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 №744 «Про організацію претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень».

Зважаючи на фактичне перебування судді у відпустці з 22.12.2025 до 09.01.2026 включно, ухвалу складено та підписано суддею 12.01.2026 року у перший робочий день після виходу з відпустки, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Керуючись ст.241-243, 248, 256, 295, 297, 382 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25 задовольнити частково.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі №420/7913/25 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення повинен відповідати вимогам частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що наслідком недодержання вимог частини 2 та 3 статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України при подачі звіту про виконання судового рішення є постановлення судом ухвали про відмову в його прийнятті.

Попередити Військову частину НОМЕР_1 , що відповідно до ч. 3, 10 ст.382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до суду відомості про командира військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.382-3 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО