Справа № 240/29411/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2026 року м. Житомир справа №240/29411/25

категорія 111020300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви Головного управління ДПС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранс Консалт" про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

встановив:

Головне управління ДПС у Житомирській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранс Консалт" (далі - відповідач), в якому просить:

- винести рішення про надання дозволу на погашення заборгованості у сумі 100910,66 гривень за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранс Консалт".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Однак, подана Головним управління ДПС у Житомирській області позовна заява вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідає.

Так, в тексті позовної заяви Головне управління ДПС у Житомирській області зазначає, що предметом поданого ним позову є стягнення суми податкового боргу в розмірі 100910,66 гривень за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранс Консалт", що перебуває в податковій заставі.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви Головне управління ДПС у Житомирській області просить суд винести рішення про надання дозволу на погашення заборгованості у сумі 100910,66 гривень за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранс Консалт".

З даного приводу суд зауважує, що стягнення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, не є тотожним наданню дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.87.2 та пп.88.1, 88.2 ст. 88 ПК України, джерелом погашення податкового боргу може бути будь-яке майно платника податків, що перебуває в податковій заставі. Порядок реалізації такого майна визначено ст. 95 ПК України. Рішення суду про надання дозволу є підставою для подальшого прийняття контролюючим органом відповідного рішення.

Відповідно до пп.20.1.34 та пп. 20.1.34-1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право:

- звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;

- звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - це захід забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків щодо погашення податкового боргу, який передує прийняттю контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Провадження у справі за зверненням податкового органу із заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 283 КАС України.

Однак, зі змісту поданої Головним управлінням ДПС у Житомирській області заяви неможливо встановити, чи є ця заява, заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, поданою в порядку статті 283 КАС України, або ж позовною заявою про стягнення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, поданою в загальному порядку.

Вказане, позбавляє суд можливість встановити, що є предметом спору та перевірити дотримання вимог процесуального законодавства при подачі управлінням даної заяви до суду.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції (в 2-х екземплярах) із зазначенням уточненням в ній чи є ця заява, заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, поданою в порядку статті 283 КАС України, або ж позовною заявою про стягнення податкового боргу, поданою в загальному порядку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович