Справа № 160/1304/25
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 рокуСправа №160/1304/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці в якому позивач просить:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що обставини ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації напряму стали причиною затримки виплати позивачем заробітної плати, затримки виплати заробітної плати за час відпустки та затримки розрахунків при звільненні з працівникам, у зв`язку з чим, в силу вимог частини третьої статті 10 Закону № 2136-IX, роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці.
Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці позов не визнало та заперечуючи проти його задоволення у відзиві на позовну заяву вказало, що перевірка проведена у відповідності до вимог та у зв`язку з невиконанням вимог чинного законодавства позивачем до нього застосовані відповідні штрафні санкції.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
У вказаних постановах зазначено:
постанова № ПС/ДН/37201/0022/1ІП-ФС від 07.01.2025 прийнята з наступних мотивів: «Під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) з питань виконання суб`єктом господарювання Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П (Акт від 02.12.2024 № ПС/ДН/3 7201/0022) встановлено, що заробітна плата працівнкам Підприємства виплачується з порушенням термінів, визначених частиною першою статті 115 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України №108.

Так, заробітна плата за жовтень 2024 року нарахована в сумі 1 637 138,28 грн та виплачена 29.10.2024 в сумі 461 800,00 грн, 07.11.2024 - в сумі 73 792,79 грн, 25.11.2024 - в сумі 716 663,31 грн, чим порушено вимоги частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України №108 та частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ, якою передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Отже, вимоги Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П, виданого за результатами попереднього заходу державного нагляду (контролю), не виконані»;

постанова № ПС/ДН/37201/0022/2ІП-ФС від 07.01.2025 прийнята з наступних мотивів: «Під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) з питань виконання суб`єктом господарювання Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П (Акт від 02.12.2024 № ПС/ДН/3 7201/0022) встановлено, що заробітна плата за час щорічної відпустки працівникам Підприємства виплачується з порушенням термінів, визначених частиною п`ятою статті 115 КЗпП України.

Так, наприклад: Трудовій Н.В. щорічна відпустка надана з 14.10.2024 (наказ від 14.10.2024 № 29-к), заробітна плата за час відпустки виплачена 29.10.2024; ОСОБА_1 щорічна відпустка надана з 28.10.2024 (наказ від 14.10.2024 № 27-к), заробітна плата за час відпустки виплачена 29.10.2024.

Вищезазначене свідчить про порушення керівництвом ПрАТ «МРРЗ» вимог частини п`ятої статті 115 КЗпП України та частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ, якою передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Отже, вимоги Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П, виданого за результатами попереднього заходу державного нагляду (контролю), не виконані».

постанова № ПС/ДН/37201/0022/3ІП-ФС від 07.01.2025 прийнята з наступних мотивів: «Під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) з питань виконання суб`єктом господарювання Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П (Акт від 02.12.2024 № ПС/ДН/37201/0022) встановлено, що розрахунок при звільненні працівникам Підприємства виплачується з порушенням термінів, визначених частиною першою статті 116 КЗпП України.

Так, наприклад: ОСОБА_2 звільнена 23.10.2024 (наказ від 23.10.2024 № 54-к), розрахунок проведено 25.11.2024; ОСОБА_3 звільнений 01.10.2024 (наказ від 01.10.2024 № 52-к), розрахунок проведено 26.11.2024; ОСОБА_4 звільнений 31.10.2024 (наказ від 31.10.2024 № 55-к), розрахунок проведено 26.11.2024.

Вищезазначене свідчить про порушення керівництвом ПрАТ «МРРЗ» вимог частини першої статті 116 КЗпП України та частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ, якою передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Отже, вимоги Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 11.10.2024 № ПС/ДН/31083/0022/П, виданого за результатами попереднього заходу державного нагляду (контролю), не виконані.»

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до приписів статті 38 частини 1 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі по тексту Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із пунктом 3 пунктом 1 Положення № 96, одним із основних завдань Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пунктом 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває, як станом на час ухвалення оскаржуваного рішення, так і станом на час судового розгляду справи.

24 березня 2022 року набув чинності Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2136-IX, який визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно із статтею 10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Статтею 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" передбачені особливості здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю у період дії воєнного стану.

Згідно із статтею 16 частиною 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"; за зверненням Київської міської військової адміністрації або обласної військової адміністрації; у зв`язку з невиконанням суб`єктом господарювання приписів про усунення порушень вимог законодавства, виданих після 1 травня 2022 року.

У період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V.

Відповідно до статті 1 цього Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Стаття 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" регламенту порядок здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно із статтею 6 частиною 1 абзацом 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Згідно положень статті 6 частини 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

За приписами статті 6 частини 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Згідно із статтею 6 частиною 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України (далі по тексту КЗпП України) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим дев`ятим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо) обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актамич.1ст.617 ЦК України.

Обставини непереборної сили (форс-мажору) мають оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Сертифікат ТПП не є єдиним доказом форс-мажорних обставин (постанова Верховного Суду від 07.06.2023р. у справі №906/540/22, постанова Верховного Суду від 13.09.2023р. у справі №910/7679/22.)

В ході перевірки позивачем було надано письмові пояснення відповідно до яких наголошено, що порушення термінів виплати заробітної плати спричинила військова агресія РФ проти України, а саме:

- у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України указом № 64/2022 від 24.02.2022 було введено в Україні воєнний стан, який триває до нині;

- місто Марганець, у якому розташоване підприємство, включено до ПЕРЕЛІКУ територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (із змінами відповідно Наказу 224 від 27.11.2023): як території активних бойових дій у період з 09.09.2022 по 31.05.2023; як території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси у період з 31.05.2023 і по 13.10.2023; як територія можливих бойових дій з 13.10.2023;

- підприємство зазнало часткових руйнувань: пошкоджені будівлі побутового комбінату (двічі), конструкторського відділу, будівлі центрального складу, будівлі складу моделей, 2 секції зовнішньої бетонної огорожі, будівлі котельної (двічі), будівлі ковальського цеху, ливарного цеху (двічі), механоскладального цеху (двічі), моторного цеху, будівлі їдальні, караульне приміщення (прохідна); в приміщенні центрального складу знаходились частина первинних документів, картки складського обліку, комп`ютерна техніка, що зазнала пошкоджень і не підлягає подальшому використанню; неможливість використання чи вивезення документів, комп`ютерного обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, спричинених військовою агресією Російської Федерації; у зв`язку з веденням агресором активних бойових (військових) дій на території Марганецької громади та з метою збереження життів працівників підприємства будьяка діяльність в тому числі і виробнича була майже припинена, на ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» було прийнято наказ «Про призупинення трудового договору» від 18.07.2022 № 263/к.

Місто Марганець, у якому розташоване підприємство позивача, включено до ПЕРЕЛІКУ територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (із змінами відповідно Наказу 224 від 27.11.2023): як території активних бойових дій у період з 09.09.2022 по 31.05.2023; як території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси у період з 31.05.2023 і по 13.10.2023; як територія можливих бойових дій з 13.10.2023 і по день подання даного позову.

Так, 30.12.2024 ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» в черговий раз зазнало руйнувань внаслідок обстрілу артилерією російської федерації, за наслідками якого складено «АКТ комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації» від 06.01.2025.

Отже, із аналізу встановлених вище наведених обставин, слідує, що несвоєчасна виплата працівникам позивача заробітної плати мала місце через обставини непереборної сили, які не залежали від волі позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 24970,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Між адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною та ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» було укладено Договір № 1 про надання правової допомоги від 16.02.2018.

Так, у п. 3.3 Договору № 1 про надання правової допомоги від 16.02.2018 визначено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт авансовано сплачує Адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін. Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для Клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі.

Відповідно до п. 3.8 Договору № 1 про надання правової допомоги від 16.02.2018, розмір гонорару Адвоката визначається після виконання ряду дій Адвокатом на підставі рахунку.

Адвокат Пащенко Вікторія Ігорівна 15.01.2025 виставила ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» рахунок № 1 щодо надання послуг з ведення справи в суді першої інстанції справи щодо оскарження постанов Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення: № ПС/ДН/37201/0022/1ІП-ФС від 07.01.2025, якою на ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» накладено штраф у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень; № ПС/ДН/37201/0022/2ІП-ФС від 07.01.2025, якою на ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» накладено штраф у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень; № ПС/ДН/37201/0022/3ІП-ФС від 07.01.2025, якою на ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» накладено штраф у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень, що включає подання до суду заяв по суті справи, скарг, письмових пояснень, заперечень, клопотань, заяв, участь в судових засіданнях, вчинення інших процесуальних дій для захисту прав Клієнта, на 24000,00 грн. за 12 год. робіт по 2000,00 грн. за годину роботи.

Крім того, сторони погодили, що час витрачений адвокатом на ведення справи понаднормово (більше ніж визначено у даному рахунку), додатково не тарифікується і Клієнтом не оплачується.

ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» 16.01.2025 оплатило на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , який відкритий адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною у АТ «Укрсиббанк», згідно рахунку № 1 від 15.01.2025, кошти у сумі 24000,00 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню правнича допомога в розмірі 24000 грн.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПС/ДН/37201/0022/1ІП-ФС від 07.01.2025, якою на Приватне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» () накладено штраф у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПС/ДН/37201/0022/2ІП-ФС від 07.01.2025, якою на Приватне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» () накладено штраф у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПС/ДН/37201/0022/3ІП-ФС від 07.01.2025, якою на Приватне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» () накладено штраф у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень за «порушення інших вимог законодавства про працю».

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 24000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова