Справа № 607/587/26
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12.01.2026 Справа №607/587/26 Провадження №2-аз/607/1/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Грицай К.М., за участю секретаря судового засідання Кійко С.Д., без участі сторін, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карого Володимира Вікторовича про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 через підсистему «Електронний суд», представник позивача ОСОБА_1 адвокат Карий В.В. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТОМ ТЦК та СП) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), від 02.01.2026 № R281360 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 17 000 гривень.

Одночасно із даним позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на подання постанови про накладення адміністративного стягнення до органів ДВС для примусового виконання, а також заборонити органам ДВС вчиняти виконавчі дії щодо її виконання до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що згідно оскаржуваної постанов на ОСОБА_1 накладений штраф у сумі 17000 гривень, яка набирає законної сили 12.02.2026 та зважаючи на те, що позивач не погоджується із постановою і не має наміру та змоги сплачувати у добровільному порядку накладений на нього штраф, на цей час існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє їх виконання. Пред`явлення до виконання оскаржуваної постанови до органів виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження до завершення розгляду справи істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що матиме негативний вплив на майновий стан позивача, та свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, враховуючи суми штрафних санкцій. Вказує, що вжиття таких заходів тимчасово зупинить подальше вчинення виконавчих дій до вирішення спору в даній справі.

Розгляд заяви про забезпечення позову судом у провадженні якого перебуває справа, в силу вимог ч. 1 ст. 154 КАС України проводиться не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд, може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або, принаймні, однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного вбачається, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211).

Ч. 4 ст. 299 КУпАП передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Отже, відповідач уповноважений вчинити дії щодо звернення до примусового виконання оскаржуваного рішення, що, в свою чергу, свідчить про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Зі змісту заяви та доданих доказів суд встановив, що оскаржувана постанова від 02.01.2026 № R281360 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 17 000 грн набирає чинності 12.01.2026 та може бути звернена до виконання, проте на час розгляду заяви відсутні відомості щодо звернення відповідачем до примусового виконання даної постанови та відкриття органами ДВС виконавчого провадження, відтак, суд враховує, що звернення відповідача до відповідних органів у частині виконання оскаржуваної постанови матиме негативний вплив на майновий стан позивача, а невжиття заходів забезпечення позову, про які просить представник позивача, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим або їх відновлення буде суттєво утруднено й для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тому вважає, що достатнім, допустимим і належним способом, який дозволить зберегти існуюче становище до звершення розгляду справи по суті позовних вимог є вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) звертати до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби оскаржувану постанову до набрання законної сили рішенням суду.

При цьому вжиття заходів забезпечення позову є своєчасним, відповідає предмету позову, а також є співмірним із заявленими вимогами, необхідним і достатнім для забезпечення виконання судового рішення, водночас їх невжиття може ускладнити ефективний захист прав позивача, призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

За таких обставин, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 8 статті 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 6-9, 4-12, 150-154, 166, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Карого В.В. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) звертати до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби постанову № R281360 від 02.01.2026 відносно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17 000 гривень до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 607/587/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику та до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) для організації виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 12.01.2026

Головуючий суддя К. М. Грицай