Справа № 160/26653/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Запорізький національний університет , третя особа-2, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Інфоресурс» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Запорізький національний університет, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про навчання ОСОБА_1 у Запорізькому національному університеті;
зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформацію про навчання ОСОБА_1 (у Запорізькому національному університеті;
зобов`язати Міністерство освіти і науки України видати ОСОБА_1 витяг з Єдиної державної електронної бази з питань освіти, що підтверджує факт його навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою внести до ЄДЕБО інформацію про навчання у Запорізькому національному університеті і надати довідку про здобувача освіти, яка сформована в ЄДЕБО стосовно позивача, натомість відповідачем, який є розпорядником ЄДЕБО і має повноваження щодо внесення відомостей про здобувачів освіти , відповіді на заяву не надано.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
06.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від Міністерства освіти і науки України.
Відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Аналіз Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 № 752, Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом від 08 червня 2018 року № 620 свідчить про те, що на Міністерство освіти і науки України як на розпорядника ЄДЕБО покладено організаційні та контролюючі функції ведення цієї електронної бази, а на державне підприємство "Інфоресурс" як на технічного адміністратора ЄДЕБО - виключно технічні функції.
Функції щодо внесення згадуваних вище відомостей щодо здобувачів освіти покладено на суб`єктів освітньої діяльності та їх територіальні відокремлені структурні підрозділи. Натомість, на Міністерство освіти і науки України покладено організаційні та контролюючі функції ведення ЄДЕБО, а на державне підприємство "Інфоресурс" технічні функції, а тому відповідачі у спірних правовідносинах не виконували та не можуть виконувати жодних владних управлінських функцій відносно позивача.
Державне підприємство "Інфоресурс" - як технічний адміністратор ЄДЕБО безпосередньо здійснює технічні функції з обслуговування електронної бази.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту» та з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Поданий для вирішення адміністративним судом спір не є публічно правовим, що виключає можливість його вирішення адміністративним судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Інфоресурс».
13.10.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Позивач зазначає, що пунктом 5 розділу І Положення №620 передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава . Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України , технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Зазначені відповідачем постанови Третього апеляційного адміністративного суду не є релевантними до даної справи, а тому не можуть братись до уваги під час розгляду даної справи.
Позивач звертає увагу на те, що відзив на позов обґрунтований запереченнями та судовою практикою, які стосуються послідовності здобуття позивачами освіти , хоча позовна заява в даній справі взагалі не містить доводів та обґрунтування щодо послідовності здобуття позивачем освіти.
13.10.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позову з додатками Державному підприємству «Інфоресурс».
Ухвалою суду від 09.12.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
В період з 15.12.2025 по 02.01.2026 суддя знаходилась у відпустці, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до витягу із наказу Запорізького національного університету №1529-с від 29.09.2023р. за результатами конкурсних вступних іспитів позивача зараховано до аспірантури Запорізького національного університету на заочну форму навчання терміном на чотири роки з 02.10.2023р. по 30.09.2027р. за спеціальністю: 081 Право.
02.10.2023р. між ОСОБА_1 і Запорізьким національним університетом в особі в.о. ректора Фролова Миколи Олександровича укладено договір №314/2023-е про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі Запорізького національного університету за рахунок коштів фізичної (юридичної) особи.
В Єдиній державній електронній базі з питань освіти відсутні відомості про Позивача, який здобуває вищу освіту ступеня доктора філософії в аспірантурі Запорізького національного університету за рахунок коштів фізичної (юридичної) особи, що підтверджується Випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи.
15.09.2025р. представник позивача звернувся до Запорізького національного університету з адвокатським запитом №15/09/25 , в якому просив, зокрема, надати довідку про здобувача освіти, яка сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.
Відповіді на зазначений адвокатський запит не отримано.
05.09.2025р. позивач направив на електронну пошту Міністерства освіти і науки України заяву з проханням: внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформацію про навчання у Запорізькому національному університеті; надати довідку о здобувача освіти, яка сформована в Єдиній державній електронній бази з питань освіти.
Натомість відповідь на адресу позивача також не надійшла.
Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо невнесення до ЄДЕБО інформації про його навчання у Запорізькому національному університеті; ненадання довідки про здобувача освіти, яка сформована в ЄДЕБО, є протиправною, що спонукало звернутися з відповідним позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Частинами 1, 3 ст. 53 Конституції України закріплено, що кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях визначені і врегульовані Законом України від 05.09.2017 № 2145-VIII «Про освіту» (Закон № 2145-VIII).
Частинами 1-1 ст. 3 Закону № 2145-VIII встановлено, що кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.
В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про вищу освіту», засади функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначаються законодавством. Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.
Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.74 Закону України «Про освіту» встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).
Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази:
здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;
відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та
захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;
забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;
проводить навчання для роботи з Електронною базою;
здійснює інші заходи, передбачені законом.
Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про авторське право і суміжні права» та «Про публічні електронні реєстри».
Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.
Відповідно до п. 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620 (Положення №620), це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України «Про освіту» (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.
Пунктом 5 розділу І Положення № 620 передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення №620. Так, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.
Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
Відповідно до абз.78 п.4 Положення про Міністерство освіти та науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №630, Міністерство освіти та науки України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.
Тобто, Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо внесення відомостей до ЄДЕБО про наявність чи відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» щодо позивача.
Заклад освіти уповноважений на видачу довідки про здобувача освіти, що формується за даними ЄДЕБО в автоматичному порядку та не уповноважений на внесення змін до ЄДЕБО чи коригування інформації в базі .
Щодо посилання відповідача на правову позицію у постановах суду апеляційної інстанції, суд зазначає наступне.
У наведених відповідачем постановах спір стосувався послідовності здобуття позивачем освіти. Позивач просив зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора ЄДЕБО ДП «ІНФОРЕСУРС» внести зміни до даних що вже містились в ЄДЕБО, щодо порушення черговості здобуття освіти, визначеної ст.10 Закону України «Про освіту», а саме в Розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту». Таким чином, зазначені вище справи стосуються внесення змін в дані , які вже містяться в ЄДЕБО щодо послідовності здобуття позивачами освіти.
В даній справі позивач звернувся з вимогами зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести до ЄДЕБО інформацію про навчання позивача, бо по спливу двох років (з дати зарахування на навчання) взагалі не внесено даних до ЄДЕБО про позивача, як здобувача освіти.
Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, постанови суду апеляційної інстанції не можуть бути застосовані в якості правових висновків щодо застосування норм права.
Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні з позовом сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією ІD9074-7098-1623-6962 від 10.09.2025.
Разом з тим позовна заява подана позивачем через систему «Електронний суд».
Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, позивач мав сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 968,96 грн. (1211,20 грн. х 0,8).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про навчання ОСОБА_1 у Запорізькому національному університеті.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона