Справа № 120/7664/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7664/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними дії відповідача-2 щодо відмови позивачці у видачі довідок, що подаються для призначення пенсії державного службовця;

- зобов`язання відповідача-1 зарахувати до стажу державної служби позивачки періоди роботи в державних органах у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 та видати позивачці довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень місяць 2023 року, за формою відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622;

- визнання протиправним і скасувати рішення відповідача-1 № 46 від 05.05.2025 "Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ";

- зобов`язання відповідача 2 здійснити переведення позивачки з 28.04.2025 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та здійснити перерахунок пенсії на підставі виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок від 22.04.2025 №0200-0502-8/46813. Заяву було передано для розгляду за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке 05.05.2025 прийняло рішення № 46, яким відмовлено у перерахунку пенсії, пославшись на її зменшення та "недоцільність" переведення. Крім того, 23.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом № 0200-0502-8/58323 відмовило позивачці у видачі довідки за формою додатку 6 до Порядку № 622, зазначивши, що позивачка станом на 01.05.2016 не має необхідного стажу державної служби. Відтак позивачка вирішила звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за № 46 від 05.05.2025.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у видачі ОСОБА_1 довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.04.1983.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області видати ОСОБА_1 довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 28.04.2025 перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року "Про державну службу".

У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

24.03.2025 позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про видачу довідок про складові заробітної плати (оклад, ранг, вислуга років) за грудень 2023 року для призначення пенсії державного службовця. До заяви були додані документи, що підтверджують стаж державної служби тривалістю 26 років. На підставі звернення відповідачем-1 було видано довідки за формами додатків № 4 та № 5 до Порядку № 622, зокрема довідку від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813.

28.04.2025 позивачка звернулась із заявою № 1544 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. Заява була передана для розгляду до ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

05.05.2025 вказане управління прийняло рішення № 46 про відмову у переведенні позивачки на пенсію державного службовця, обґрунтовуючи це зменшенням розміру пенсії (6602,48 грн порівняно з уже призначеною 6894,60 грн) та "недоцільністю" переведення. Інших причин відмови в рішенні не зазначено.

У поданій довідці від 22.04.2025 відповідач-1 підтвердив наявність у позивачки 26 років державної служби, оскільки зазначено надбавку за вислугу років у розмірі 50%. У зв`язку з цим позивачка 14.05.2025 повторно звернулася до відповідача-1 із заявою про видачу довідок для призначення пенсії за формою додатків № 4 і № 6 до Порядку № 622.

23.05.2025 відповідач-1 листом № 0200-0502-8/58323 відмовив у видачі довідки за формою додатка № 6, посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу на посадах державної служби. Водночас у додатку до листа вказано, що стаж державної служби складає 16 років 11 місяців.

Позивачка не погодилась із відмовою з огляду на те, що відповідно до записів трудової книжки, з 14.03.1984 по 20.12.1990 вона працювала на посаді бухгалтера у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР. Після цього, з 18.05.1999 по 30.05.2019, вона перебувала на державній службі в органах Пенсійного фонду України. Загальний стаж державної служби, включаючи зазначені періоди, становить понад 26 років.

Позивачка вважає, що періоди роботи у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР мають бути зараховані до стажу державної служби, оскільки відповідно до п. 2 Порядку № 283, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 № 283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік СРСР, зокрема у Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР.

У зв`язку з наведеним позивачка вважає дії відповідача-1 щодо відмови у видачі довідки за формою додатку № 6, а також дії відповідача 2 щодо прийняття рішення № 46 від 05.05.2025 протиправними. Ці обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі-Закон № 889-VIII), пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII встановлено, що він набрав чинності з 1 травня 2016 року.

Пунктом 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі-Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктами 8, 11 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 8 статті 37 Закону № 3723-XII, визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України, постановою від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", затвердив "Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб" (далі Порядок № 622).

Пунктом 1 Порядку № 622 встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Порядку № 622, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу":

-мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

-займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 622, довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України "Про державну службу", Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2016 року № 229 затвердив "Порядок обчислення стажу державної служби", (постанова набрала чинності з дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу"-з 1 травня 2016 року).

Частиною 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Порядок обчислення стажу державної служби".

Постанова Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Порядок обчислення стажу державної служби" (далі Порядок № 283), прийнята на виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Згідно із пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба):

-на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

-на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 283, до стажу державної служби включається також:

-час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях;

-час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до частин 3, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 1.1 розділу I Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії-додаток 1), подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Перелік документів які додаються до заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, встановлений пунктом 2.1 розділу II Порядку № 22-1.

Згідно із пунктами 4.1, 4.3, 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Дослідження змісту наведених правових норм чинного законодавства та їх застосування щодо правової оцінки встановлених у справі обставин, дає суду право зробити висновок про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2025 позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про видачу довідок про складові заробітної плати (оклад, ранг, вислуга років) за грудень 2023 року для призначення пенсії державного службовця. До заяви були додані документи, що підтверджують стаж державної служби тривалістю 26 років. На підставі звернення відповідачем-1 було видано довідки за формами додатків № 4 та № 5 до Порядку № 622, зокрема довідку від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813.

28.04.2025 позивачка звернулась із заявою № 1544 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. Заява була передана до ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

05.05.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 46, яким відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця, обґрунтовуючи це зменшенням її розміру (6602,48 грн порівняно з уже призначеною 6894,60 грн) та "недоцільністю" переведення. Інших причин відмови в рішенні не зазначено.

У поданій довідці від 22.04.2025 відповідач-1 підтвердив наявність у позивачки 26 років державної служби, адже зазначив надбавку за вислугу років у розмірі 50%. У зв`язку з цим позивачка 14.05.2025 повторно звернулася до відповідача-1 із заявою про видачу довідок для призначення пенсії за формою додатків № 4 і № 6 до Порядку № 622.

23.05.2025 відповідач-1 листом № 0200-0502-8/58323 відмовив у видачі довідки за формою додатка № 6, посилаючись на відсутність у позивачки станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу на посадах державної служби. Водночас у додатку до листа вказано, що стаж державної служби складає 16 років 11 місяців.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо незарахування до стажу державної служби періодів роботи позивачки у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Порядок обчислення стажу державної служби" (далі - Порядок № 283), була прийнята на виконання постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Отже, в даному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу держаної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 за № 283.

Абзацами 1, 2 та 3 пункту 2 Порядку 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У Додатку до вказаного Порядку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Цим Переліком, серед іншого, передбачено Держбанк СРСР Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.

Згідно з трудовою книжкою від 18.04.1983 серії НОМЕР_2 позивачка має трудовий стаж на посадах державної служби, що підтверджуються відповідними записами:

- запис № 5 - 14.03.1984 прийнята тимчасово на посаду бухгалтера обліково_операційноо відділу Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 6 - 04.06.1984 тимчасово призначена на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 7 - 06.06.1984 звільнена з посади бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 8 - 11.06.1984 прийнята на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 9 - 16.11.1984 переведена постійно на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 10 - 04.01.1988 звільнена у зв`язку з реорганізацією Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 11 - 04.01.1988 прийнята на посаду Козятинського відділення Агропромбанку СРСР;

- запис № 12 - 20.12.1990 Козятинське відділення Агропромбанку СРСР реорганізоване в РАКАБ "Україна".

Із 18.05.1999 призначена в Козятинський районний відділ Пенсійного фонду України на посаду спеціаліста 2-ї категорії відділу надходження доходів де і працювала до 30.05.2019.

Тобто, періоди роботи позивачки на посадах бухгалтера у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР мають бути зараховані до стажу державної служби.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в подібних правовідносинах (постанова № 334/4034/16-а від 15.01.2020).

Враховуючи викладене, періоди роботи позивачки у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.

Також суд зазначає, що для видачі довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі в конкретному випадку необхідно додержання обов`язкової умови щодо наявності стажу державної служби не менше 20 років, при цьому немає значення наявність цього стажу станом на 01.05.2016. Вирішальним є те, що особа повинна мати не менш як 20 років стажу роботи державної служби та на дату виходу на пенсію не займати посаду в державних органах.

Відповідно до записів у трудової книжки, довідки від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813 з надбавкою за вислугу років 50% та витягу з довідки за 2019 рік вбачається, що стаж державної служби у позивачки становить понад 20 років.

На момент звернення до відповідача із заявою від 28.04.2025 про видачу довідок про заробітну плату, позивачка має понад 20 років стажу державної служби та не перебуває на державній службі.

Відтак, відповідач відмовляючи у видачі довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року у середніх розмірах по посаді начальника фінансово-економічного управління відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХII, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та Порядку № 622 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позаяк не сприяв у реалізації права позивачки на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про державну службу".

Отже, позивачка ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Разом з тим оскаржуваним рішенням відповідач-1 відмовив у перерахунку (зміні) пенсії, оскільки перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" є недоцільним через значне зменшення її розміру.

Водночас суд звертає увагу на те, що право позивачки на обчислення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12.05.2021 у справі № 520/1972/19, а також з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17.

Відтак суд доходить висновку, що позивачка має право на отримання пенсії (на переведення з виду на вид) згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 46 від 05.05.2025.

Визначаючись із датою, з якої ОСОБА_1 має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на те, що заява про переведення на інший вид пенсії подана до пенсійного органу 28.04.2025, суд погоджується з доводами позивачки в тій частині, що саме з цієї дати її слід перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо вимоги здійснити перерахунок пенсії на підставі виданих довідок Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, то суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частина перша статті 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

10.12.2015 прийнято Закон № 889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності Законом № 889-VIII положення Закону України "Про державну службу" № 3723-XII втратили чинність, в тому числі й норми, якими врегульовано особливості пенсійного забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на наведені вище положення можливо дійти висновку, що з 01.12.2015 (початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців) пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Ані Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, яким зокрема статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону № 889-VIII не визнані неконституційними, а тому такі підлягають застосуванню.

До того ж у своєму рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність), Конституційний Суд України зауважив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивачки за перерахунком пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, то у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №234/6967/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд доходить висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивачки у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Як наслідок відсутні підстави і для перерахунку пенсії позивачки з урахуванням індексації (зміни, збільшення) заробітної плати державного службовця.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.